ПУЛИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 292/265/26
Провадження № 2/292/288/26
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2026 року с-ще Пулини

Пулинський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Лотуги В.Ф., з участю секретаря судового засідання Володіної В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Уно капітал" до ОСОБА_1 , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Селфі кредит" про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

У березні 2026 року ТОВ "Фінансова компанія "Уно капітал" звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 , заборгованість у розмірі 18680 грн. та судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 07.04.2024 між ТОВ "Селфі кредит" та ОСОБА_1 в електронній формі укладено договір №1424254 про надання споживчого кредиту по продукту "NewShort", відповідно до умов якого відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпечення, повернення, строковості, платності надані кредитні кошти в розмірі 2500 грн. Грошові кошти перераховані на платіжну картку № НОМЕР_1 .
Відповідач зі своєї сторони не виконав умови договору, а саме - не здійснив належним чином погашення боргу, внаслідок чого станом на дату подачі позову утворилась заборгованість в розмірі 18680 грн., з них за кредитом - 2500 грн., за відсотками - 11625 грн., за неустойкою - 4555 грн. 
На підставі договору факторингу №10/10/24 від 10.10.2024 ТОВ "Селфі кредит" відступило право вимоги за договором №1424254 від 07.04.2024 ТОВ "Фінансова компанія "Уно капітал".
Ухвалою суду від 31.03.2026 відкрито провадження у справі, розгляд її призначено у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, в позовній заяві просить проводити всі судові засідання без участі представника позивача. Проти заочного розгляду справи не заперечують. 
У судове засідання відповідач не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, до суду повернувся конверт з відміткою про невручення рекомендованого листа у зв`язку з тим, що адресат не проживає за вказаною адресою. Відзив на позов, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили.
Представник третьої особи в судове засідання не з"явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. Будь-яких заяв та клопотань, а також пояснень в порядку ст.181 ЦПК України від нього до суду не надходило. 
З викладених обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення на підставі ст.280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку.
Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Судом встановлено, що 07.04.2024 між ТОВ "Селфі кредит" та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту за продуктом "NewShort".
Згідно умов договору та паспорта споживчого кредиту, відповідачу надано кредит в сумі 2500 грн., строком на 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів, стандартна процентна ставка становить 2,5% в день (915% річних), знижена процентна ставка - 0,01% в день (3,66% річних) та застосовується, якщо споживач до 07.05.2024 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, загальні витрати за кредитом за стандартною процентною ставкою за весь строк користування кредитом - 22500 грн., загальні витрати за кредитом за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки за весь строк користування кредитом - 20632,50 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за стандартною ставкою - 25000 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за стандартною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки - 23132,50 грн., реальна річна процентна ставка за стандартною процентною ставкою - 90465,53%, реальна річна процентна ставка за стандартною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки - 13702,21%.
Відповідно до графіку платежів з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, період знижки до 07.05.2024 (включно), дата видачі кредиту/дата платежу - 07.05.2024, кількість днів у розрахунковому періоді - 30, всього 360, чиста сума кредиту/сума платежу за розрахунковий період - 2500 грн., перший місяць - 7,5 грн., наступні по 1875 грн., останній 4375 грн., всього - 23132,50 грн., сума кредиту за договором/погашення суми кредиту - 2500 грн., проценти за користування кредитом в перший місяць - 7,5 грн., наступні по 1875 грн., всього - 20632,50 грн., реальна річна процентна ставка - 13702,21%, загальна вартість кредиту - 23132,50 грн.
03.05.2022 між ТОВ "Пейтек Україна" (далі - фінансова компанія) та ТОВ "Селфі кредит" (далі - клієнт) укладено договір про організацію переказу грошових коштів №03052022-1, згідно якого фінансова компанія за дорученням клієнта (платника) на підставі окремо укладеного кредитного договору між клієнтом та споживачем, за допомогою сервісу фінансової компанія здійснює переказ коштів в національній валюті України з метою видачі кредитів, від клієнта на картки. 
Згідно листа ТОВ "ПЕЙТЕК" №20251119-193 від 19.11.2025, останнім на підставі договору про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку 01042024-2 від 01.04.2024 перераховано 07.04.2024 о 13:59:24 від ТОВ "Селфі кредит" кошти в сумі 2500 грн. на платіжну картку клієнта № НОМЕР_1 .
10 жовтня 2024 року між ТОВ "Селфі кредит" (клієнт) та ТОВ "ФК "Уно капітал" (фактор) укладено договір факторингу №10/10/24, згідно якого на умовах, встановлених цим договором, та у відповідності до глави 73 ЦК України, фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки, встановлені цим договором, а клієнт відступає (передає) факторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами (портфель заборгованості). Внаслідок передачі (відступлення) права вимоги за цим договором фактор заміняє клієнта у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості, та набуває прав грошових вимог клієнта за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов"язань боржників за кредитними договорами. Фактор має право здійснити наступне відступлення третім особам прав вимоги до боржників, придбаних від клієнта за цим договором.
Відповідно до акту приймання-передачі реєстру боржників від 10.10.2024 до договору факторингу №10/10/24 від 10.10.2024, укладеного між ТОВ "Селфі кредит" та ТОВ "ФК "Уно капітал", останнє прийняло реєстр боржників клієнта від 10.10.2024 кількістю 1212 осіб, загальна сума заборгованості - 31203536,18 грн.
З витягу з реєстру боржників до договору факторингу №10/10/24 від 10.10.2024, вбачається, що ТОВ "Селфі кредит" відступило ТОВ "ФК "Уно капітал" право вимоги заборгованостей до боржників, у тому числі і до ОСОБА_1 , номер кредитного договору 1424254 від 07.04.2024, в сумі 18680 грн., з якої: по тілу кредиту - 2500 грн., по відсотках - 11625 грн., по штрафах/пені - 4555 грн.
Згідно платіжної інструкції №3045 від 10.10.2024, ТОВ "ФК "ФК "Уно капітал" здійснило оплату ТОВ "Селфі кредит" за відступлення права вимоги згідно договору факторингу №10/10/24 від 10.10.2024, в сумі 729123,19 грн.
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №1424254 від 07.04.2024 про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 19.11.2025 ОСОБА_1 має заборгованість в сумі 18680 грн., яка складається із тіла кредита - 2500 грн., відсотків - 11625 грн., штрафних санкцій - 4555 грн.
15.12.2025 позивачем направлено ОСОБА_1 письмову вимогу (повідомлення) про те, що з 10.10.2024 всі права вимоги за договором №1424254 про надання споживчого кредиту від 07.04.2024, укладеним між ним та ТОВ "Селфі кредит", відступлене на підставі договору факторингу №10/10/24 від 10.10.2024 до ТОВ "Уно капітал". Він зобов`язаний погасити заборгованість по кредитному договору в загальному розмірі 18680 грн., в строк до 15.01.2026. 
Згідно повідомлення АТ КБ "Приватбанк" №20.1.0.0.0/7-260406/88258-БТ від 13.04.2026, на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_1 , на яку 07.04.2024 відбулося зарахування коштів в сумі 2500 грн.
Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Згідно статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов"язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов"язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов"язку.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
З положень частини першої та другої ст.1056-1 ЦК України вбачається, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч.1 ст. 1048 ЦК України).
Згідно із ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.
Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією зі сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно досліджених матеріалів, договір між сторонами укладений в електронній формі, підписаний електронним підписом позичальника, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора.
У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Згідно частин 1, 2 статті 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 частини 1 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію").
У ч.1 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Відповідно до ч. 3 ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону).
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону).
Згідно з ч.6 ст.11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом ч.8 ст.11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст.12 Закону України "Про електронну комерцію").
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду у справі №524/5556/19 від 12.01.2021 дійшов висновку, що "Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний відповідачкою за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами".
Під час розгляду справи належними та допустимими доказами позивачем доведено про укладення 07.04.2024 між ТОВ "Селфі-кредит" та відповідачем договору про надання споживчого кредиту в електронному вигляді шляхом підписанням договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, що відповідає Закону України "Про електронну комерцію".
Згідно ст.ст.12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Наданими суду доказами, позивачем доведено виконання ТОВ "Селфі кредит" своїх зобов"язань за кредитним договором в повному обсязі, а саме - відповідачу надано кредит в сумі 2500 грн., який 07.04.2024 перерахований на його картковий рахунок.
У той же час, відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, не повернув отримані кредитні кошти та не сплатив нараховані відсотки, що відповідно до статті 611 ЦК України тягне за собою правові наслідки, встановлені кредитним договором або законом.
Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором становить 18680 грн., яка складається з тіла кредита - 2500 грн., процентів за користування кредитом 11625 грн. та штрафних санкцій - 4555грн. 
Однак, суд не погоджується щодо заявленої позивачем до стягнення суми заборгованості за нарахованими відсотками, виходячи з наступного.
Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" від 22 листопада 2023 року, який набрав чинності 24 грудня 2023 року, доповнено статтю 8 Закону України "Про споживче кредитування" пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про споживче кредитування" передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що починаючи з 24 грудня 2023 року денна ставка має бути не більше 2,5 %, з 22 квітня 2024 року не більше 1,5 %, а з 20 серпня 2024 року не більше 1 %.
Судом встановлено, що договір про надання споживчого кредиту №1424254 між ТОВ "Селфі кредит" та відповідачем укладений 07.04.2024. З огляду на внесені зміни до Закону, визначення відсотків у договорі за користування кредитними коштами та їх подальше нарахування мало здійснюватися відповідно до п.5 ст.8, п.17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про споживче кредитування", а саме - за процентною ставкою з 24.12.2023 не більше 2,5 %, з 22.04.2024 не більше 1,5%, а з 20.08.2024 не більше 1 %.
Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню проценти з згідно розрахунку, проведеного судом з урахуванням положень Закону України "Про споживче кредитування":
- з 07.04.2024 по 21.04.2024 на загальну суму 937,50 грн., з розрахунку: 2500 грн. х 2,5% х 15 днів;
- з 22.04.2024 по 19.08.2024 на загальну суму 4500 грн., з розрахунку: 2500 грн. х 1,5% х 120 днів;
- з 20.08.2024 по 10.10.2024 на загальну суму 1300 грн., з розрахунку: 2500 грн. х 1% х 52 дні.
При зазначених обставинах, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню відсотки на загальну суму 6737,50 грн. (937,50+4500+1300 грн.).
З зробленого судом розрахунку вбачається, що несплачена відповідачем сума процентів за користування кредитними коштами становить 6737,50 грн., у той час як позивачем заявлено до стягнення заборгованість за нарахованими відсотками в сумі 11625 грн.
Також, суд не погоджується щодо стягнення з відповідача неустойки в розмірі 4555 грн., виходячи з наступного.
Відповідно до пункту 18 "Прикінцевих та перехідних положень" ЦК України, який доповнений Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану" від 15.03.2022 №2120-IX та набрав чинності 17.03.2022, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" від 22.11.2023 № 3498-ІХ, який набрав чинності 24.12.2023, внесено зміни до Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про споживче кредитування" та пункт 6 викладено в новій редакції, яким передбачено умови звільнення споживача від відповідальності перед кредитодавцем за прострочення виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит, у тому числі від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності даним Законом України, у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності.
Указом Президента України №№64/2022 від 24.02.2022, який затверджений Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався і діє на час розгляду справи.
Відповідно до ст.4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу.
Згідно частин 2, 3 ст.66 Закон України "Про правотворчу діяльність", у разі виявлення колізії між кодексом і первинним законом пріоритет у застосуванні має норма права, що міститься у кодексі, якщо інше не передбачено таким кодексом. У разі виявлення колізії між нормативно-правовими актами різної юридичної сили пріоритет у застосуванні мають норми, що містяться у нормативно-правовому акті вищої юридичної сили.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово виснувала, що прийняття законів, які регулюють однопредметні цивільні відносини інакше, ніж ЦК України, можливе тільки з одночасним внесенням змін до цього Кодексу (аналогічного підходу дотримав Конституційний Суд України у рішенні від 13 березня 2012 року № 5-рп/2012 (абзац сьомий підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини)). Якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, який має юридичну силу закону України, містять однопредметні приписи різного змісту, то пріоритетними є приписи ЦК України (постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17 (пункт 17), від 18 січня 2022 року у справі № 910/17048/17 (пункт 78), від 29 червня 2022 року у справі № 477/874/19 (пункт 69), від 03 жовтня 2023 року у справі № 686/7081/21(пункт 42), від 09 листопада 2023 року у справі № 420/2411/19 (пункт 75).
Відповідно до ч.1 ст.14 ЦК України особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.
Враховуючи викладене та те, що неустойка за кредитним договором нарахована за період з 11 травня 2024 року по 10 жовтня 2024 року, тобто під час дії на всій території України воєнного стану, до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення пункту 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України, а не п.6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про споживче кредитування", оскільки норми ЦК України є пріоритетними над нормами Закону.
При зазначених обставинах, відповідач звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця неустойки за прострочення виконання зобов`язання, а тому заявлена вимога про стягнення з відповідача неустойки в розмірі 4555 грн. задоволенню не підлягає.
Беручи до уваги, що ОСОБА_1 не виконав умови кредитного договору та не сплатив заборгованість в добровільному порядку, а тому суд вважає стягнути з нього на користь позивача примусово заборгованість в сумі 9237,50 грн., з них за основною сумою боргу - 2500 грн., за відсотками - 6737,50 грн., оскільки позивачем набуто право вимоги до відповідача.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду позивачем сплачений судовий збір у сумі 2662,40 грн., а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі (9237,50/18680)х2662,40 = 1316 грн. 59 коп.
Керуючись ст.ст. 76, 211, 247, 258, 259, 263-265, 273, 280-289, 352, 354 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Уно капітал" до ОСОБА_1 , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Селфі кредит" про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Уно капітал" (код ЄДРПОУ - 39669296, місцезнаходження: 01042, м.Київ, вул.Маккейна Джона, 39) заборгованість за кредитним договором №1424254 від 07.04.2024 в розмірі 9237 (дев"ять тисяч двісті тридцять сім) грн. 50 (п"ятдесят) коп. та судовий збір в сумі 1316 (одна тисяча триста шістнадцять) грн. 59 (п"ятдесят дев"ять) коп.
В іншій частині позову відмовити.
Відповідачу, який не з`явився в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Заочне рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості про учасників справи.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Уно капітал", знаходиться за адресою: 01042, м.Київ, вул.Маккейна Джона, 36, код ЄДРПОУ - 39669296.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .
Третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Селфі кредит", знаходиться за адресою: 04070, м.Київ, вул.Сковороди Григорія, 1, код ЄДРПОУ - 43979069.

Суддя       В.Ф. Лотуга