ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

31 березня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/6750/25	
Суддя І інстанції Сацький Р.В.

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),
суддів: Коршуна А.О., Сафронової С.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 грудня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просила:
- визнати протиправними дії та скасувати рішення від 18.03.2025 № 084250003173 Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо відмови в переході з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на пенсію за віком, визначену Законом України "Про державну службу", ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві прийняти рішення про переведення ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" з 26.01.2024 та зарахувати до стажу державної служби періоди її роботи з 16.12.1993 по 19.09.2023, згідно з довідками Управління Державної казначейської служби України у Гуляйпільському районі Запорізької області № 1 від 22.01.2024 та № 2 від 25.01.2024 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області виплачувати пенсію ОСОБА_1 за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 19 грудня 2025 року позовні вимоги задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 18.03.2025 № 084250003173 про відмову ОСОБА_1 в переведенні з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на пенсію за віком, визначену Законом України "Про державну службу".
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві прийняти рішення про переведення ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 19.12.1993 № 3723-XII з 26.01.2024, з урахуванням довідок Управління Державної казначейської служби України у Гуляйпільському районі Запорізької області № 1 від 22.01.2024 та № 2 від 25.01.2024.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржило його в апеляційному порядку. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та винести рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.
Апеляційна скарга фактично обґрунтована правомірністю рішення від 18.03.2025 № 084250003173 про відмову ОСОБА_1 в переведенні на пенсію за віком, визначену Законом України "Про державну службу". Вказує на те, що в ході виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19.09.2024 у справі №280/2470/24 встановлено, що при переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» це призводить до зменшення розміру її пенсії, отже таке переведення є недоцільним.
В письмовому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просила відмовити у її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції.
Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
26.01.2024 позивач звернулася до органу Пенсійного фонду із заявою про перехід на пенсію за віком згідно із Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII. За принципом екстериторіальності розгляд вказаної заяви здійснено Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві, за результатами чого прийнято рішення від 01.02.2024 № 084250003173 про відмову у задоволенні заяви.
Свою відмову Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві обґрунтувало тим, що позивач на день набрання чинності Законом № 889-VIII хоча і займала посаду державної служби, проте не набула необхідних 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій, визначених статтею 25 Закону № 3723-XII. При цьому в оскаржуваному рішенні не було зазначено конкретних періодів роботи, які були зараховані або виключені зі стажу державної служби позивача.
Не погодившись із зазначеним рішенням, ОСОБА_1 оскаржила його в судовому порядку. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 19.09.2024 у справі № 280/2470/24, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2025 року, позов задоволено частково.
Суд визнав протиправним та скасував рішення відповідача-2 від 01.02.2024, а також зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати до стажу на державній службі позивача періоди роботи з 16.12.1993 по 19.09.2023 та прийняти рішення про її переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з 26.01.2024.
Судове рішення, що набрало законної сили, було пред`явлено позивачем до виконання. На виконання вказаного рішення суду відповідачем-2 прийнято нове рішення від 18.03.2025 № 084250003173, яким позивачу знову відмовлено у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». Своє рішення відповідач-2 мотивував необхідністю повторного розгляду заяви з урахуванням висновків суду, проте за результатами перерахунку знову дійшов висновку про відсутність підстав для фактичної зміни виду пенсійних виплат.
Не погоджуючись з означеним рішенням, позивач звернулася до суду з адміністративним позовом.
Колегія суддів, проаналізувавши, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженого рішення, виходить з наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.
Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців до 01.05.2016 визначались Законом № 3723-ХІІ, а з 01.05.2016 - Законом 889-VIII.
Частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ було передбачено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Статтею 90 Закону № 889-VIII, який набрав чинності з 01.05.2016, передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
При цьому законодавець визначив певні умови, за дотримання яких в осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 попереднього Закону.
Водночас, відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків від заробітної плати, з якої сплачено страхові внески - якщо перед зверненням за пенсією особа працювала, або у тому ж відсотковому розмірі від заробітної плати працюючого державного службовця - якщо на час звернення за пенсією особа не є державним службовцем.
Порядок призначення пенсії колишнім державним службовцям передбачено Порядком призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016р. №622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб (далі - Порядок №622).
Відповідно до п.4 Порядку №622, пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:
-посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);
-розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;
-у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць;
-матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.
За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 р., за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.
17.01.2017р. Правлінням Пенсійного фонду України було прийнято постанову №1-3 «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям», якою затверджено форми довідок про заробітну плату для призначення згідно п.п.10, 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10.12.2015р. №889-VIII «Про державну службу» пенсії відповідно до ст.37 Закону України від 16.12.1993р. №3723-XII «Про державну службу», зокрема:
-форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років);
-форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією);
-форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.
З матеріалів справи вбачається, що 30 січня 2024 року позивач подала заяву про фіксацію пенсії державного службовця згідно із Законом України «Про державну службу». При фіксації пенсії позивач надала всі необхідні документи, а саме:
- довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка вислугу років); 
- довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця за будь - які 60 календарних місяців роботи перед зверненням за пенсією згідно з пунктом 10.12 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення " Закону України від 10.12.2015 року № 889-VІІІ "Про державну службу" про те, що надбавки, премії та інші виплати за період з 91.01.2019 року по 31.12. 2023 року становили; 
- довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби. (за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням (фіксації) пенсії за грудень 2023 року).
В свою чергу, надані позивачем довідки Управління Державної казначейської служби України у Гуляйпільському районі Запорізької області № 1 від 22.01.2024 та № 2 від 25.01.2024 відповідають вимогам Постанови №1-3 щодо форми відповідних довідок. Доказів протилежного відповідачами не надано.
При цьому, право позивача на переведення на пенсію державного службовця та наявність стажу державної служби станом на 01.05.2016 більше 20 років встановлено рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 19.09.2024 у справі № 280/2470/24, що набрало законної сили.
Отже, враховуючи, що позивач має 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і на момент виходу на пенсію не перебувала на державній службі, відтак, у силу вимог абз.6 п.4 Порядку №622, вона має право на обчислення пенсії із заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.
В свою чергу, оскаржуване рішення не містить жодних мотивів відмови у врахуванні поданих позивачем довідок для обчислення основного розміру пенсії, що вказує на необґрунтованість рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 18.03.2025 № 084250003173 року, як наслідок таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню.
За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність правових підстав для визнання протиправним і скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 18.03.2025 № 084250003173 та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві прийняти рішення про переведення ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 19.12.1993 № 3723-XII з 26.01.2024, з урахуванням довідок Управління Державної казначейської служби України у Гуляйпільському районі Запорізької області № 1 від 22.01.2024 та № 2 від 25.01.2024.
На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві – залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 грудня 2025 року – залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повне судове рішення складено 31 березня 2026 року.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов 

суддя А.О. Коршун 

суддя С.В. Сафронова