Справа № 569/4176/26

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
06 березня 2026 року м. Рівне
Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Головчак М.М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП _____________________ за ч.3 ст. 130 КУпАП, - 
ВСТАНОВИВ:
09.02.2026, близько 13:00 год., в м. Рівне, вул.. Князя Володимира, 112, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом BMW 3161, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість обличчя, звужені зіниці, які не реагують на світло. В порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, від проходження медичного огляду у медичному закладі з метою встановлення наркотичного сп`яніння відмовився, велась безперервна відео фіксація на підставі ч.2 ст. 266 КУпАП на тех.. пристрій БК№470849, та двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за правопорушення передбачене мч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Своїми діями вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст. 130 КУпАП. 
ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, шляхом направлення судової повістки за місцем проживання, у судове засідання не з`явився. 
Протокол про адміністративне правопорушення був складений у його присутності та ним підписаний. 
З відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, вбачається, що оформлення матеріалів щодо ОСОБА_1 відбулось в присутності останнього, отже йому достовірно відомо про наявність відносно нього провадження у справі про адміністративне правопорушення в суді.
Клопотань про розгляд справи без його участі, чи про відкладення розгляду справи з причин, що унеможливлюють прибуття за викликом суду не надіслав. 
З огляду на практику, викладену в рішеннях ЄСПЛ у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 року та у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням розгляду справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури розгляду.
Відповідно до ч.1 ст. 277 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у п.11 Постанови «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» № 11, 17.10.2014, вказує, що судам слід дотримуватись вимог статей 277, 277-2, 278 КУпАП під час розгляду справ про адміністративні правопорушення. 
Також, у п.13 вказується, - Звернути увагу судів на те, що стаття 268 КУпАП передбачає можливість розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише за наявності у справі відомостей про належне повідомлення цієї особи про час і місце розгляду цієї справи та за відсутності її клопотання про відкладення розгляду справи. 
За правилами ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП не є обов`язковою.
Європейський суд з прав людини у своїй практиці виходить із того, що розумність тривалості судового провадження необхідно оцінювати у світлі обставин конкретної справи та враховуючи критерії, вироблені судом. Такими критеріями є: 1) складність справи, тобто, обставини і факти, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть певні юридичні наслідки; 2) поведінка заявника; 3) поведінка державних органів; 4) перевантаження судової системи; 5) значущість для заявника питання, яке знаходиться на розгляді суду, або особливе становище сторони у процесі (Рішення «Бараона проти Португалії», 1987 рік, «Хосце проти Нідерландів», 1998 рік; «Бухкольц проти Німеччини», 1981 рік; «Бочан проти України», 2007 рік).
За таких обставин, є можливим розглянути справу у відсутності порушника, на підставі наявних матеріалів справи, оскільки згідно ст. 268 КУпАП, є дані про своєчасне його сповіщення про місце і час розгляду справи, і від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, а присутність особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП не є обов`язковою. 
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП, є зокрема керування транспортними засобами особами в стані алкогольного/наркотичного сп`яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння. 
Отже, при наявності у особи яка керувала транспортним засобом ознак алкогольного/наркотичного сп`яніння, як і відмова такої особи від проходження медичного огляду на стан сп`яніння є підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП.
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Таким чином, законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів обов`язок пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння.
Суть даної норми закону полягає в тому, що якщо водій ухиляється від огляду на стан сп`яніння, його дії та ознаки сп`яніння фіксують в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.
За положенням ч.1 ст.266 КУпАП, оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння підлягають особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного сп`яніння.
Відповідно до п. 2 Розділу І «Загальні положення» Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за №1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
У п. 3 Розділу І «Загальні положення» Інструкції визначені ознаки наркотичного сп`яніння, які дають підстави поліцейському вважати, що особа перебуває у стані сп`яніння, серед яких визначено: поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість обличчя, звужені зіниці, які не реагують на світло, які і були виявлені поліцейськими у ОСОБА_1 , а тому були підставою для проведення його огляду на стан сп`яніння.
Дослідивши матеріли, переглянувши відеозапис з нагрудних камер працівника поліції, суд приходить до наступного висновку, що своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, чим допустив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, і його вина підтверджується доказами, які відповідно до ст. 251 КУпАП, є доказом у справі про адміністративне правопорушення, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №586956 від 09.02.2026; відеозаписом патрулювання з нагрудних камер працівника поліції, на якому відображені події, які повністю підтверджують обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення; відомостями з ІПНП, та іншими матеріалами справи. 
Об`єктивних причин відмови ОСОБА_1 , який керуючи транспортним засобом перебував з явними ознаками наркотичного сп`яніння, на вимогу працівників від проходження огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, не встановлено. 
З оглянутого відеозапису також вбачається, що оформлення матеріалів відбувалося без присутності свідків, проте відбувалася фіксація (відеозапис), як альтернатива, що узгоджується із приписами ст. 266 КУпАП.
Таким чином, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП. 
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Приймаючи рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 130 КУпАП, суд враховує, характер вчиненого правопорушення, суспільну небезпечність адміністративного правопорушення, особу порушника, що останній двічі протягом року вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП і належних висновків не зробив, приходить до висновку про застосування стягнення в межах санкції цієї статті, що відповідає вимогам ст. 23 КУпАП, та є достатнім і необхідним для виховання особи, запобігання новим проступкам, а саме стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом останнього, без конфіскації транспортного засобу, оскільки транспортний засіб не перебуває у власності останнього. 
У відповідності до ст. 40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» підлягає стягненню з порушника судовий збір. 
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, суд, - 
ПОСТАНОВИВ:
Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3 000 (три тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян що становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років, без конфіскації транспортного засобу. 
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.
Реквізити для оплати штрафу: Отримувач: ГУК у Рівненському області/ Рівненська область/21081300. Код отримувача( ЄДПРОУ): 38012494. Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП). Номер рахунку: UA218999980313020149000017001. Кодкласифікації доходів бюджету: 21081300. Найменування коду класифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. 
Реквізити для оплати судового збору: Отримувач коштів: ГУК у Рівн. Обл./ Рівнен.міс.тг/22030101. Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП). Код отримувача: (код за ЄДРПОУ): 38012494. Рахунок отримувача: UA458999980313191206000017527. Кодкласифікації доходів бюджету: 22030101. 
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області. 

Суддя          Головчак М.М.