ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 500/5980/25
02 березня 2026 року	м.Тернопіль	
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:
головуючої судді Дерех Н.В. 
розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування пунктів 4,5 наказу, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі, позивач) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (надалі, відповідач), в якому, з урахуванням уточненої редакції позовної заяви, просить визнати протиправними та скасувати пункт 4 наказу Військової частини НОМЕР_1 про результати службового розслідування № 4165-АГ від 15.09.2025 року в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення «Догана»; визнати протиправними та скасувати пункт 5 наказу Військової частини НОМЕР_1 про результати службового розслідування № 4165-АГ від 15.09.2025 року в частині позбавлення ОСОБА_1 10% премії у жовтні за вересень.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що проходить службу у Військовій частині НОМЕР_1 . Вказує, що під час проходження військової служби, за фактом самовільного залишення військової частини трьома військовослужбовцями відповідачем було проведено службове розслідування. За результатами службового розслідування (п.4 та п.5), за порушення положень Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, що полягало в неналежній організації несення служби добовим нарядом та невжитті всіх заходів, щодо виявлення передумов порушення і недопущення вчинення військовослужбовцями самовільного залишення військової частини, заступника начальника третього відділу прикордонної служби з морально-психологічного забезпечення другої прикордонної комендатури швидкого реагування лейтенанта ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення «Догана» та на підставі наведеного позивача було позбавлено 10% премії у жовтні за вересень. Позивач просить врахувати відсутність наказів та/або розпоряджень про призначення позивача відповідальним за військовослужбовцями, які були відсутні під час доведення служби МР резерву " ІНФОРМАЦІЯ_1 ". Зазначає, що жодних пояснень з приводу службового розслідування позивачем не надавались. Окрім того, позивач наголошує на процедурних порушеннях службового розслідування. Просить врахувати, що законом передбачено право особи на оскарження рішення за результатами службового розслідування о якого відноситься і догана за результатами службового розслідування. Також, вважає, що скасування відповідного накладеного стягнення тягне за собою скасування наслідків такого притягнення до відповідальності, яки є і виплата премії. 
Ухвалою суду від 20.10.2025 позовну заяву залишено без руху, та у встановлений судом строк позивач усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, подавши уточнену позовну заяву.
Ухвалою суду від 03.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи 
Заперечуючи проти позовних вимог, представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову повністю. Зазначає, що у даному випадку матеріали службового розслідування містять письмові пояснення позивача, які оформлені належним чином, містять підпис та дату, і долучені до матеріалів службового розслідування, як додаток. Матеріали службового розслідування свідчать, що комісія, яка проводила службове розслідування, мала у своєму розпорядженні достатні об`єктивні дані для встановлення причин і умов, які сприяли самовільному залишенню військової частини військовослужбовцями, а пояснення позивача було враховано при опрацюванні пропозицій командиру військової частини за результатами проведення службового розслідування. Просить врахувати, що відповідно до займаної посади, ОСОБА_1 є прямим начальником усього особового складу підрозділу. Вважає, що неналежна організація відповідної роботи, відсутність належного контролю та своєчасного реагування на негативні тенденції у колективі створили передумови для вчинення військовослужбовцями самовільного залишення військової частини, що обґрунтовано стало підставою для застосування дисциплінарної відповідальності щодо позивача. Також, заважує, що оскільки лейтенанта ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення «Догана», в межах наданих дискреційних повноважень, наказом НОМЕР_2 прикордонного загону від 15.09.2025 року №4165-АГ, позивачу було зменшено преміювання на 10% (тобто частково) у жовтні 2025 року за вересень 2025 року, - за місяць в якому було накладено дисциплінарне стягнення «Догана».
Ухвалою суду від 01.12.2025 постановлено витребувати у Військової частини НОМЕР_1 належним чином завірені копії пояснення посадових осіб, що проводили службове розслідування від 13.09.2025 №04.3/1022/25-ВН, за результатами розгляду якого було видано наказ від 15.09.2025 №4165-АГ.
На виконання вказаної ухвали суду від представника відповідача надійшло клопотання про долучення доказів, разом з поясненнями посадових осіб, що проводили службове розслідування.
Судом встановлено, що у відповідності до пунктів 4, 5 Наказу НОМЕР_2 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України №4165-АГ від 15.09.2025 "Про результати службового розслідування", за порушення статей 11, 16, 17 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, наказу НОМЕР_2 прикордонного загону від 12.06.2025 №2379-АГ «Про організацію служби військ в НОМЕР_2 прикордонному загоні у 2025 році» «Інструкція чергового підрозділу в пункті тимчасової дислокації особового складу НОМЕР_2 прикордонного загону», що полягало у невиконанні вищезазначених норм законодавства, у тому числі в неналежній організації несення служби добовим нарядом та невжитті всіх належних заходів, щодо виявлення передумов до порушення і недопущення вчинення старшим солдатом ОСОБА_2 , солдатом ОСОБА_3 , сержантом ОСОБА_4 самовільного залишення військової частини, заступника начальника третього відділу прикордонної служби (тип С) з морально-психологічного забезпечення другої прикордонної комендатури швидкого реагування лейтенанта ОСОБА_1 , вирішено притягнути до дисциплінарної відповідальності та накласти дисциплінарне стягнення "Догана"; на підставі підпункту 5 пункту 14 "Преміювання осіб офіцерського складу, осіб рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом" розділу ІІІ, "Порядок, умови та розміри виплати щомісячних додаткових видів грошового забезпечення", Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справи України 25.06.2018 №558, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23.07.2018 за №854/32306, у зв`язку з накладенням на заступника начальника третього відділу прикордонної служби (тип С) з морально-психологічного забезпечення другої прикордонної комендатури швидкого реагування лейтенанта ОСОБА_1 (П-019151), дисциплінарного стягнення "Догана" пунктом 4 даного наказу, позбавити 10% премії у жовтні за вересень. 
Вважаючи протиправними пункти 4, 5 Наказу Військової частини НОМЕР_1 про результати службового розслідування № 4165-АГ від 15.09.2025, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з такого.
Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Проходження військової служби, зокрема, здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом), за направленням або за призовом (частина 2 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).
Військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період є видом військової служби (частина 6 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).
Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 №548-XIV (далі - Статут).
Відповідно до пункту 9 Розділу 1 Статуту, військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.
Положеннями пункту 16 Розділу 1 Статуту визначено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Згідно з пунктом 26 Розділу 1 Статуту військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України" дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.
Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення. За вчинення кримінального правопорушення військовослужбовці притягаються до кримінальної відповідальності на загальних підставах (пункт 26 Розділу 1 Статуту).
Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний Статут Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 №551-XIV (далі Дисциплінарний Статут).
Відповідно до пункту 1 розділу І Дисциплінарного Статуту, військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.
Пунктом 2 розділу І Дисциплінарного Статуту визначено, що військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.
Згідно з пунктом 4 розділу І Дисциплінарного Статуту військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця, зокрема, додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів.
Згідно з ст. 45 Дисциплінарного статуту, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення. За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. За вчинення правопорушень, пов`язаних із корупцією, військовослужбовці несуть відповідальність згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі вчинення кримінального правопорушення військовослужбовець притягається до кримінальної відповідальності. Командири, які у разі виявлення ознак кримінального правопорушення не повідомили про це орган досудового розслідування, несуть відповідальність згідно із законом.
За приписами статті 48 Дисциплінарного статуту на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).
Відповідно до пункту 83 розділу ІІІ Дисциплінарного Статуту на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.
Пунктом 84 розділу ІІІ Дисциплінарного Статуту визначено, що прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.
Підстави та процедуру проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Адміністрації Державної прикордонної служби України, регіональних управлінь, органів охорони державного кордону, Морської охорони, навчальних закладів, науково-дослідних установ, органів забезпечення, підрозділів спеціального призначення Державної прикордонної служби України (далі - органи Держприкордонслужби), а також військовозобов`язаних під час проходження ними навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження ними підготовки та зборів, які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (підготовки, зборів), оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішень, а також повноваження посадових осіб під час проведення службового розслідування визначаються Порядком проведення службового розслідування в Державній прикордонній службі України, затвердженим Наказом Міністерства внутрішніх справ України 08.11.2021 року №815 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.01.2022 р. за N 39/37375 (далі - Порядок №815).
Так, службове розслідування призначається письмовим наказом начальника (командира) органу Держприкордонслужби. Інші посадові особи можуть звертатися з клопотанням за підпорядкованістю про призначення службового розслідування (п. 1 розділу ІІ Порядку №815).
Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення. У разі потреби за мотивованим рапортом особи, якій доручено проведення службового розслідування, або голови комісії строк службового розслідування може бути продовжено начальником (командиром) органу Держприкордонслужби, який призначив таке розслідування, або старшим начальником (командиром), але не більш як на один місяць, про що видається письмовий наказ. Строк проведення службового розслідування не включає часу перебування військовослужбовця, стосовно якого проводиться розслідування, у відпустці, на лікуванні або часу відсутності з інших документально підтверджених поважних причин. Продовження строку проведення службового розслідування здійснюється посадовою особою, яка призначила службове розслідування, про що видається письмовий наказ. Службове розслідування починається з дня, визначеного в наказі про призначення службового розслідування. Днем закінчення службового розслідування є день затвердження висновку службового розслідування начальником (командиром), який призначив службове розслідування (розділ IV Порядку).
Особи, які проводять службове розслідування, забезпечують повноту, всебічність та об`єктивність проведення службового розслідування та не повинні допускати розголошення інформації, яка стосується службового розслідування. Особа, стосовно якої проводиться службове розслідування, має право: отримувати інформацію про підстави проведення службового розслідування, склад комісії; брати участь у службовому розслідуванні, у тому числі давати усні чи письмові пояснення, подавати документи, які мають значення для проведення службового розслідування; відмовлятися давати пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом; висловлювати письмові зауваження щодо повноти та об`єктивності проведення службового розслідування; звертатися з письмовим рапортом до начальника (командира) органу Держприкордонслужби, який призначив службове розслідування, щодо ознайомлення з висновком та матеріалами службового розслідування в частині, що її стосується, з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, Законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими актами законодавства; оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки і в порядку, визначені законом (п. 3, п. 4 розділу V Порядку).
Зі змісту розділу VI Порядку, за результатами службового розслідування складається висновок службового розслідування.
У висновку службового розслідування зазначаються: посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) особи (осіб), яка (і) проводила (и) службове розслідування; підстави для проведення службового розслідування; установлені під час службового розслідування обставини, за яких військовослужбовцем (військовослужбовцями) учинено правопорушення, які стали підставою для призначення службового розслідування; час, місце, спосіб, мотив та мета вчинення правопорушення, його наслідки (їх тяжкість); посада, військове звання, прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), персональні дані (дата та місце народження, освіта, період військової служби, період перебування на займаній посаді, наявність або відсутність у неї не знятих дисциплінарних стягнень), характеристика особи, яка вчинила правопорушення, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли його вчиненню; наявність причинного зв`язку між неправомірними діяннями військовослужбовця та їх наслідками; умови, що передували вчиненню правопорушення або спонукали до його вчинення; вимоги законодавства або посадові обов`язки, які було порушено; завдана шкода та її розмір; наявність вини військовослужбовця (військовослужбовців), обставин, що її пом`якшують чи обтяжують, а також ставлення військовослужбовця (військовослужбовців) до вчиненого; відомості про залучення фахівців та дані про них (прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), посада), надані ними висновки; відомості, що підтверджують чи спростовують інформацію, яка стала підставою для призначення службового розслідування; пропозиції щодо застосування до військовослужбовця (військовослужбовців) дисциплінарного стягнення, притягнення до матеріальної відповідальності, ступінь тяжкості отриманих тілесних ушкоджень (за наявності), обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, а також відомості про списання чи відновлення використаних, пошкоджених або втрачених матеріальних цінностей, зброї, боєприпасів, службових документів та про надсилання матеріалів службового розслідування до відповідних органів для прийняття рішення згідно із законодавством; запропоновані заходи, спрямовані на усунення виявлених під час службового розслідування недоліків, причин та умов виникнення обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування. 
До висновку службового розслідування додаються пояснення, акти, довідки, характеристики, копії службових карток та інші матеріали, що стосуються службового розслідування.
За результатами розгляду висновку та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, начальник (командир) органу Держприкордонслужби затверджує висновок службового розслідування та приймає рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності (п. 1 розділу VII Порядку).
Вид дисциплінарного стягнення визначається особисто начальником (командиром) органу Держприкордонслужби, який призначив службове розслідування, щодо кожної особи правопорушника у висновку за результатами службового розслідування, а в разі накладення дисциплінарного стягнення старшим начальником (командиром) - у наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності.
За результатами службового розслідування приймаються рішення, спрямовані на усунення виявлених під час службового розслідування недоліків, причин та умов виникнення обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування (п. 2 розділу VII Порядку).
Із системного аналізу вищенаведених норм права суд приходить до висновку, що службове розслідування і складений за його результатами висновок передують прийняттю рішення командира про застосування дисциплінарного стягнення, при цьому такий висновок є по суті носієм доказової інформації про проведене службове розслідування і виявлені в його ході факти.
Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_2 проведено службове розслідування, з метою перевірки інформації щодо самовільного залишення військової частини інспектором прикордонної служби 3 категорії - номером обслуги другої групи переносних зенітно-ракетних комплексів першого зенітно-ракетного відділення прикордонної зенітно-ракетної застави другої прикордонної комендатури швидкого реагування солдатом ОСОБА_3 , інспектором прикордонної служби вищої категорії - начальником другого відділення інспекторів прикордонної служби третьої прикордонної застави першого відділу прикордонної служби (тип С) другої прикордонної комендатури швидкого реагування сержантом ОСОБА_4 , інспектором прикордонної служби 2 категорії - оператором (безпілотних авіаційних комплексів) другого відділення інспекторів прикордонної служби третьої прикордонної застави третього відділу прикордонної служби (тип С) другої прикордонної комендатури швидкого реагування старший солдатом ОСОБА_2 , зазначеної в рапорті в.о. коменданта другої прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_2 прикордонного загону майора ОСОБА_5 від 07.09.2025 №26/44564/25-Вн. 
Дане службове розслідування призначене Наказом НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби №4023-АГ від 09.09.2025. 
Так, під час службового розслідування встановлено, що з інформації, зазначеної у рапорті в.о. коменданта другої прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_2 прикордонного загону майора ОСОБА_5 від 07.09.2025 №26/44564/25-Вн стало відомо, що о 07:30 05.09.2025 на РОП « ІНФОРМАЦІЯ_3 » поблизу АДРЕСА_1 , під час доведення служби МР резерву « ІНФОРМАЦІЯ_1 » було виявлено відсутність військовослужбовців: - солдата ОСОБА_6 ; - сержанта ОСОБА_7 ; - старшого солдата ОСОБА_8 . Зброя військовослужбовців знаходиться за місцем несення служби. Місце знаходження військовослужбовців невідоме, на телефонні дзвінки не відповідають.
Після цього заступником начальника штабу - начальником відділу бойової та спеціальної підготовки складено Висновок службового розслідування за фактом перевірки інформації, щодо самовільного залишення частини старшим солдатом ОСОБА_8 , сержантом ОСОБА_7 , солдатом ОСОБА_6 (№04./1022/25-Вн від 13.09.2025).
У вказаному Висновку, також зазначено, що під час проведення службового розслідування, комісією встановлено посадових осіб, чия бездіяльність сприяла виникненню негативних наслідків, зокрема: "... в діях заступника начальника третього відділу прикордонної служби (тип С) з морально-психологічного забезпечення другої прикордонної комендатури швидкого реагування лейтенанта ОСОБА_1 , склад дисциплінарного проступку полягає у порушенні ним статей 11, 16, 17 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, «Інструкція обов`язки чергового в пункті тимчасової дислокації НОМЕР_2 прикордонного загону» затвердженої наказом НОМЕР_2 прикордонного загону від 12.06.2025 № 2379-АГ «Про організацію служби військ вії прикордонному загоні у 2025 році». Порушення полягають у невиконанні вищезазначених норм законодавства, у тому числі в послабленні контролю за особовим складом та невжитті всіх належних заходів, щодо виявлення передумов до порушення і недопущення вчинення військовослужбовцем діяння з ознаками кримінального правопорушення. Порушення вказаних вище приписів законодавства лейтенантом ОСОБА_1 знаходяться у причинному зв`язку з встановленим фактом неналежного виконання ним вимог керівних документів. Заперечень, заяв, клопотань під час проведення службового розслідування від лейтенанта ОСОБА_1 не надходило. Враховуючи вчинення лейтенантом ОСОБА_1 дисциплінарного проступку з неумисною формою вини, службовим розслідуванням встановлено відсутність будь-якого мотиву в діях військовослужбовця...".
В подальшому, прийнято наказ Військової частини НОМЕР_1 про результати службового розслідування № 4165-АГ від 15.09.2025 року, зокрема, в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення «Догана»; а також в частині позбавлення ОСОБА_1 10% премії у жовтні за вересень.
Разом з тим, як встановлено судом, в даному випадку матеріали службового розслідування містять письмові пояснення позивача від 10.09.2025, які, на думку суду, оформлені належним чином, містять підпис та дату, і долучені до матеріалів службового розслідування як додаток.
З наведеного мотиву суд критично оцінює покликання позивача, що у нього не відбирались пояснення, так як такі пояснення долучені до висновку службового розслідування. 
Вирішуючи спір по суті, суд також враховує, що наказом НОМЕР_2 прикордонного загону від 03.06.2024 року №15-ОД затверджено посадову інструкцію заступника начальника третього відділу прикордонної служби (тип С) з морально - психологічного забезпечення другої прикордонної комендатури швидкого реагування (надалі, заступник начальника ВПС з МПЗ), відповідно до пункту 2 якої визначено його завдання та обов`язки. Зокрема, заступник начальника ВПС з МПЗ повинен: знати вимоги законодавства України, наказів, положень, порадників, інструкцій щодо організації морально-психологічного забезпечення та несенню служби; забезпечувати ефективне виконання покладених на відділ завдань щодо реалізації гуманітарної політики держави, морально-психологічного забезпечення, охорони праці та пожежної безпеки; безпосередньо керувати психологічною підготовкою підлеглих, планувати і визначати завдання щодо її організації, оцінювати морально-психологічний стан підлеглих, готувати відповідні донесення; організовувати взаємодію з відповідними структурами органів державної влади, громадськими та іншими організаціями в інтересах ефективного проведення заходів морально-психологічного забезпечення; проводити аналіз службового навантаження особового складу, готувати пропозиції щодо компенсації навантаження; забезпечувати та спільно з начальником відділу прикордонної служби проводити зустрічі з особовим складом із соціальних питань та прийоми з особистих питань військовослужбовців та членів їх сімей, відповідно до вимог нормативних документів вивчати соціальні проблеми в сім`ях особового складу відділу, оперативно вживати заходи щодо їх розв`язання; аналізувати стан правопорядку та дисципліни, морально-психологічного забезпечення, охорони праці та пожежної безпеки, хід виконання завдань та розпоряджень з цих питань, приймати рішення щодо усунення недоліків і закріплення позитивних тенденцій; забезпечувати прогнозування та планування потреб у кадрах за напрямком морально-психологічного забезпечення, охорони праці та пожежної безпеки, формування кадрового резерву.
Відтак, маючи статус військовослужбовця та проходячи військову службу в Державній прикордонній службі України на посаді заступника начальника ВПС з МПЗ, суд вважає, що позивач зобов`язаний виконувати вищезазначені обов`язки сумлінно, чесно, беззастережно та в повному обсязі.
Суд також врахує, що військовослужбовці молодшого офіцерського складу (звання позивача (лейтенант) відноситься до молодшого офіцерського складу), є начальниками для військовослужбовців молодшого сержантського і старшинського складу однієї з ними військової частини та військовослужбовців рядового складу.
Отож, в розумінні статті 32 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України слід вважати, що позивач, є начальником солдата ОСОБА_6 , сержанта ОСОБА_7 та старшого солдата ОСОБА_8 .
Статтею 115 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України визначено, що заступник командира роти з морально-психологічного забезпечення в мирний і воєнний час відповідає за організацію і проведення заходів з морально-психологічного забезпечення, за військову дисципліну, морально-психологічний стан, за морально-психологічне забезпечення бойової готовності, бойової підготовки, бойових завдань, повсякденної діяльності особового складу роти, за національно-патріотичну підготовку та інформаційну роботу, організацію дозвілля військовослужбовців роти, їх соціальний захист. 
Заступник командира роти з морально-психологічного забезпечення підпорядковується командирові роти і є прямим начальником усього особового складу роти. У заходах з морально-психологічного забезпечення головні зусилля він зосереджує на індивідуальній роботі з кожним військовослужбовцем. 
Відтак, суд вважає, що заступник начальника ВПС з МПЗ є прямим начальником всього особового складу підрозділу.
Між тим, у матеріалах службового розслідування, серед іншого, зазначено, що старший солдат ОСОБА_8 , який 05.09.2025 року здійснив самовільне залишення військової частини перебував у прямому підпорядкуванні позивача, оскільки даний військовослужбовець займав посаду інспектора прикордонної служби 2 категорії - оператора (безпілотних авіаційних комплексів) другого відділення інспекторів прикордонної служби третьої прикордонної застави третього відділу прикордонної служби (тип С) другої прикордонної комендатури швидкого реагування. 
Таким чином, перевіряючи дії відповідача на відповідність вимогам частини другої ст. 2 КАС України, на переконання суду, відповідач, застосовуючи до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді "Догана" на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. 
В свою чергу, згідно п. 5 глави 14 пункту 5 розділу III Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25.06.208 №558, начальник (командир) органу Держприкордонслужби може позбавляти військовослужбовців премії частково (від установленого Адміністрацією Держприкордонслужби розміру) у разі накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення «догана» або «сувора догана». Начальник (командир) органу Держприкордонслужби позбавляє премії частково за календарний місяць, у якому накладено дисциплінарне стягнення, або за місяць, у якому до органу Держприкордонслужби надійшло повідомлення про накладення дисциплінарного стягнення вищим начальником (командиром).
Таким чином, зважаючи на те, що суд дійшов висновку про правомірність застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді "догани", не підлягають також до задоволенні позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування пункт 5 наказу Військової частини НОМЕР_1 про результати службового розслідування № 4165-АГ від 15.09.2025 року в частині позбавлення ОСОБА_1 10% премії у жовтні за вересень.
Залишаючи без оцінки окремі аргументи учасників справи, суд виходить з того, що такі обставини лише опосередковано стосуються суті і природи спору, а їх оцінка не має вирішального значення для його правильного вирішення.
Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, надав до суду достатньо належних і достовірних доказів, а відтак, довів правомірність свого рішення. Належних і достатніх доказів, які б спростовували доводи відповідача, позивачі суду не надали.
Враховуючи викладене у сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю.
Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
У задоволенні позову відмовити повністю. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повне судове рішення складено та підписано 02 березня 2026 року.
Копію рішення надіслати учасникам справи.
Реквізити учасників справи:
позивач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_3 ),
відповідач - Військова частина НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_3 код ЄДРПОУ: НОМЕР_4 ).
Головуюча суддя Дерех Н.В.