Справа № 522/18184/25
№ 3/522/432/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Кривохижа Ю.А., розглянувши матеріалів про адміністративне правопорушення, які надійшли з Департаменту ПП УПП в Одеській області відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого: АДРЕСА_1 , 
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, 
безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, виніс постанову про таке: 

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи

1. 20.07.2025 року о 22 годині 11 хвилин у м. Одесі по вулиці Садовій, 3 ОСОБА_1 керував транспортним засобом електросамокатом «Bolt» у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння із згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням газоаналізатору Драгep Alcotest 7510 ARLM-0437. Результат огляду 0,30 % проміле. Водій з результатом тесту згоден, чим ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а ПДР, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
2. У судове засідання ОСОБА_1 з`явився, вину не визнав. Заперечив факт керування транспортним засобом.
3. Захисник ОСОБА_1 – адвокат Мишак Д.Е. у судовому засіданні зазначив, що поліція починала відеозапис із моменту фіксування події. Факт керування транспортним засобом відсутній. Підзахисний повідомив, що не керував транспортним засобом, а доказів керування надано не було. Поліція побачила, як особа стояла біля транспортного засобу, після чого склала протокол. Поведінка ОСОБА_1 була адекватною, почервоніння обличчя не спостерігалося. Показник 0,30 проміле вважається проміжним значенням у межах допустимого. ОСОБА_1 не запропонували пройти огляд у медичному закладі; якби він його пройшов, результати були б негативними. Поліція не довела факт керування транспортним засобом та порушила порядок проведення огляду. На підставі зазначеного захисник просив закрити провадження.

ІІ. Досліджені в судовому засіданні докази

4. Таким чином, на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення в судове засідання надано такі докази:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 397680 від 20.07.2025 року;
- довідка про отримання (неотримання) особою посвідчення водія, відповідно до якої ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія. 
- довідка про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, відповідно до якої ОСОБА_1 протягом року не піддавався адміністративному стягненню.
- результат приладу Alkotest 7510, відповідно до якого у ОСОБА_1 результат 0,30 % проміле;
- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів,? ? відповідно до якого у ОСОБА_1 результат 0,30 % проміле;
- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20.07.2025 року, 
- диск з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

ІІІ. Оцінка Суду

5. Оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю Суд враховує таке.
6. Статтею 121 КУпАП визначено, що під транспортними засобами, зокрема у ч. 1-4 ст. 130 КУпАП, слід розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші транспортні засоби.
7. Відповідно до положень ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій, серед іншого, зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
8. Згідно пункту 1.10 ПДР України, транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.
9. Цей термін охоплює всі види транспортних засобів, які можуть рухатися дорогами загального користування.
10. Механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.
11. Таким чином, як вбачається з вищенаведених термінів, поняття «транспортний засіб» та «механічний транспортний засіб» можна трактувати як два різні поняття: в широкому - транспортний засіб, в тому числі і електросамокат, і в вузькому - механічний транспортний засіб.
12. У постанові Верховного Суду по справі № 127/5920/22 від 15.03.2023 року, касаційна інстанції зазначила, що використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки в розумінні ст. 1187 ЦК України, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна; для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного самоката, характеристика електросамоката як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.
13. Окрім того, відповідно до Закону України №2956-IX «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» від 24.02.2023 року визначено поняття легкого персонального електричного транспортного засобу - колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) із потужністю у діапазоні до 1000 Вт, системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, з одним, двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість у діапазоні до 25 кілометрів на годину.
14. Як вбачається із загальнодоступних джерел технічні параметри електросамокатів, що перебувають у використанні мають потужність мотору до 1000 Вт та містять два колеса.
15. Тобто, електросамокат відповідно до Закону України № 2956-IX є легким персональним електричним транспортним засобом.
16. Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
17. Суб`єктами правопорушень, передбачених ст. 130 КУпАП, зокрема є водії транспортних засобів, а тому слід зазначити, що вказана норма закону передбачає відповідальність водіїв транспортних засобів, а не лише механічних транспортних засобів.
18. Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, згідно якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
19. Доводи ОСОБА_1 , про відсутність факту керування транспортним засобом, не знайшли свого підтвердження, оскільки спростовуються наявними у справі доказами. Зокрема, суд звертає увагу, що ОСОБА_1 добровільно погодився як водій пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Тобто на момент надання такої згоди він усвідомлював, що є водієм транспортного засобу та існує підозра у посадових осіб патрульної поліції щодо його перебування у нетверезому стані. 
20. Суд вважає непереконливими доводи захисника щодо відсутності доказів ознак алкогольного сп`яніння на відеозаписі. Пояснення захисника, що на відео незафіксовані ознаки алкогольного сп`яніння, не підтверджуються іншими доказами, які могли б спростувати висновки, зроблені на основі відеозапису.
21. Щодо доводу захисника, який стосувався показника 0,30 проміле, що, на його думку, є проміжним значенням в межах допустимих норм, суд зазначає наступне.
22. Так, відповідно до настанови з експлуатації газоаналізатору для вимірювання вмісту алкоголю у вдихуваному повітрі «Drager Alcotest-7510», для вказаного спеціального технічного засобу встановлено границі допустимої похибки під час експлуатації для масової концентрації алкоголю у видихуваному повітрі, зокрема абсолютна похибка складає ±0,03 мг/л у діапазоні від 0 до 0,4 мг/л.
23. Відповідно до п.7 Розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
24. Враховуючи, що результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу склав 0,30‰, такий результат не перебуває в межах допустимої похибки спеціального технічного засобу «Drager Alcotest-7510», тому встановлений результат може бути допустимим доказом перебування водія в стані алкогольного сп`яніння.
25. Таким чином, наведені захисником доводи не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні. 
26. Тобто вина ОСОБА_1 підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, що передбачені статтею 251 КУпАП.
27. Вказані вище докази узгоджуються із даними, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення, який є документом, що засвідчує факт неправомірних дій і в силу статті 251 КУпАП вважається належним доказом цього.
28. У діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

ІV. Накладення адміністративного стягнення

29. Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 34 КУпАП не встановлено.
30. Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 35 КУпАП не встановлено.
31. Суд відповідно до статті 33КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан, приймаючи до уваги відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують адміністративну відповідальність, Суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000 грн. 00 коп. (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, що є достатнім для виховання вищезазначеної особи, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як ним, так і іншими особами.
32. Підстави для застосування іншого, більш м`якого або суворого стягнення, відсутні.
33.Відповідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
34. Згідно п. 9 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.
35. Виходячи з викладеного, враховуючи, що ОСОБА_1 особою з інвалідністю II групи (посвідчення № НОМЕР_1 ), суд приходить до висновку про наявність підстав для звільнення останнього від сплати судового збору на підставі п.9 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». 
Із цих підстав,
керуючись статтями 1, 9, 23, 33, 130, 276-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у розмірі 17 000 грн. 00 коп.(сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
2. Звільнити   ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від сплати судового збору на підставі на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». 
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, у разі несплати у встановлений строк штрафу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.
Постанова може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців з дня винесення, а в разі оскарження протягом трьох місяців з дня розгляду апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десятиденного строку з дня винесення постанови.

Суддя          Ю. А. Кривохижа