ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ	

Справа № 483/1647/25
Провадження № 1-кп/483/88/2026
ВИРОК
Іменем України 
10 березня 2026 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
головуючої – судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря – ОСОБА_2 ,
прокурора – ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
потерпілої – ОСОБА_6 ,
представника потерпілої – ОСОБА_7 ,
обвинуваченого – ОСОБА_8 ,
захисника – ОСОБА_9 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області в режимі відеоконференції з приміщення ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» та з використанням прокурором, представником потерпілої та захисником власних технічних засобів кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №12025150000000855 від 26 вересня 2025 року за обвинуваченням 
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Червоне Парутине Очаківського району Миколаївської області; є громадянином України, із середньою спеціальною освітою, раніше несудимий, не одружений, має на утриманні малолітню доньку - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; призваний 12 березня 2022 року на військову службу за мобілізацією, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, –

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_8 , будучи військовослужбовцем за мобілізацією, 26 вересня 2025 року близько 16 год. 15 хв. у денний (світлий) час доби, за відсутності опадів, перебуваючи у порушення вимог п. 2.9 «а» ПДР України у стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем «ВАЗ 2103», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та під час руху по сухій, чистій, асфальтованій проїжджій частині автодороги «Нечаяне - Кам`янка - Очаків» в Миколаївському районі Миколаївської області, що має смуги, призначені для руху в обох напрямках (по одній в кожному напрямку), з боку м. Миколаєва у напрямку м. Очаків, на ділянці 28 км 500 м. грубо порушив вимоги п.п. 2.3 «б», 2.9 «а», 10.1 та 12.1 Правил Дорожнього руху України, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали. Так, ОСОБА_8 , будучи зобов`язаним знати і неухильно виконувати вимоги цих правил, керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміни, перед зміною напряму руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не обрав в установлених межах безпечну швидкість руху, враховуючи дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух свого транспорту та безпечно керувати ним, виїхав на зустрічну смугу руху, якою в цей час рухався мотоцикл «KAWASAKI», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_11 , та допустив зіткнення з вказаним транспортним засобом, внаслідок чого водію мотоцикла ОСОБА_12 спричинено тілесні ушкодження у виді тупої поєднаної травми тіла, синців у ділянці голови, тулуба, верхніх та нижніх кінцівок, переломів грудини, ребер, грудного відділку хребта, кісток верхніх та нижніх кінцівок, забою серця, легень, печінки, селезінки, нирок, розривів перикарду, правої легені, печінки, селезінки (клінічно), які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень та знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_11 .. 
Обвинувачений ОСОБА_8 у судовому засіданні винним себе визнав повністю та пояснив, що в один з днів вересня 2025 року він, керуючи автомобілем ВАЗ 2103, рухався в напрямку з села Іванівка до міста Очаків. В автомобілі також перебував ОСОБА_13 , з яким вони разом вживали спиртні напої, а саме пиво, усього приблизно три двохлітрові пляшки. Внаслідок ДТП він отримав черепно-мозкову травму, а тому деталей дорожньо-транспортної пригоди не пам`ятає. До свідомості прийшов під час евакуювання з транспортного засобу. У вчиненому кається. Цивільний позов у розмірі, заявленому до відшкодування, не визнав. 
Окрім визнання обвинуваченим своєї вини у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого, вина ОСОБА_8 у вчиненому повністю підтверджується дослідженими під час судового розгляду доказами.
Так, допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 показала, що є власницею транспортного засобу – мотоциклу, яким фактично користувався її син – ОСОБА_14 . Про ДТП вона дізналася від знайомого, який повідомив про подію телефоном. Час і місце ДТП в обвинувальному акті зазначені вірно. До місця події вона разом із чоловіком дісталися швидко, приблизно протягом 15 хвилин з моменту отриманого дзвінка. На місці події вже були поліція і швидка.
Свідок ОСОБА_15 , допитаний у судовому засіданні, показав, що він є очевидцем події. Так, він разом із родиною їхав у напрямку з міста Очакова до села Рівне. Події відбулись 26 вересня 2025 року приблизно о 16 год. 20 хв. Біля показника населеного пункту «Матросівка» його обігнала дівчина-байкер, а потім хлопець-байкер. Швидкість останнього була приблизно 150 км на годину і це було за 50 метрів до місця ДТП. Контактування транспортних засобів відбулось в межах смуги руху для мотоцикла, тобто ВАЗ перебував на зустрічній для нього смузі руху. Мотоцикл контактував з автомобілем у передню ліву частину. Після контакту транспортних засобів автомобіль ВАЗ зупинився. В той же момент свідок зупинив свій ТЗ та підійшов до місця ДТП. О 16 год. 24 хв. він повідомив про подію на спецлінію «112». Після ДТП, коли він підійшов до місця події, в автомобілі ВАЗ було двоє людей – водій і пасажир на передньому пасажирському сидінні. При цьому, водій автомобіля ВАЗ був у свідомості, однак не міг вийти самостійно. Здавалось, що він був заблокований у транспортному засобі, кермо було вдавлено у його грудну клітину, він просив про допомогу. Переконавшись, що водій та пасажир автомобіля ВАЗ у свідомості, свідок пішов шукати водія мотоцикла. Тіло байкера знаходилось на відстані приблизно 25 метрів від мотоциклу. Тим часом пасажир автомобіля ВАЗ вийшов з транспортного засобу і просив прикурити. Того ж дня до свідка приїхав слідчий та відібрав показання. Вже у листопаді він брав участь у слідчому експерименті. 
Показання потерпілої та свідка щодо самого факту, обставин, часу і місця, узгоджуються між собою і підтверджуються іншими зібраними в порядку ст.ст. 84-86, 91-93 КПК України та дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:
-витягом з ЄРДР по кримінальному провадженню №12025150000000855 від 26 вересня 2025 року про початок досудового розслідування за фактом того, що 26 вересня 2025 року о 16 год. 15 хв., на 20 км. + 500 м, автодороги "Нечаяне - Камянка - Очаків" сталася ДТП за участю автомобіля "ВАЗ 2103", р/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 , який рухаючись з м. Миколаєва в напрямку м. Очаків, виїхав на зустрічну смугу руху, де скоїв зіткнення з мотоциклом р/н НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_16 , який рухався у зустрічному напрямку. Внаслідок ДТП обидва водія отримали тілесні пошкодження. ОСОБА_16 - діагноз: полі травма, видалено селезінку. ОСОБА_8 - діагноз: Закрита ЧМТ, перелом скреневої кістки черепа, перелом тазу (лобна кістка), перелом обох кісток нижньої гомілки справа, забій м`яких тканин обличчя. 27 вересня 2025 року ОСОБА_16 від отриманих тілесних ушкоджень помер у лікарні (Т. 1, а.с. 110);
-змістом протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 26 вересня 2025 року, згідно з яким слідчим у присутності спеціаліста – криміналіста та двох понятих о 17 год. 00 хв. оглянуто ділянку автодороги Нечаяне-Кам`янка-Очаків, а саме 28 км+500 метрів, змістом схеми ДТП до протоколу, на якій зафіксовано розташування транспортних засобів після ДТП з умовними позначеннями, а також фототаблицями до протоколу, на яких зображено загальний вид місця події, транспортних засобів та пошкоджень транспортних засобів з різних ракурсів (Т. 1 а.с. 111-130);
-змістом висновку експерта № 20250915010002451 від 17 листопада 2025 року, відповідно до якого смерть ОСОБА_11 настала внаслідок тупої поєднаної травми тіла у виді синців, саден в ділянці голови, тулуба, верхніх та нижніх кінцівок, переломів грудини, ребер, грудного відділу хребта, кісток верхніх та нижніх кінцівок, забою серця, легень, печінки, селезінки, нирок, розривів перикарду, правої легені, печінки, селезінки (клінічно). При судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_11 виявлено такі тілесні ушкодження: синці в лівій і правій параорбітальних ділянках; крововиливи в сполучні оболонки очей; садно в лобній ділянці голови; крововилив на слизовій оболонці нижньої губи, з боку порожнини рота та 2 садна на нижній губі зліва; синець на передній поверхні правого плечового суглоба; синець в проекції правої ключиці; синці на передній поверхні грудної клітини, на передній поверхні лівого плечового суглоба; на фоні яких множинні крапкові та плямисті підшкірні крововиливи; садно на внутрішній поверхні правого передпліччя в нижній третині на фоні якого рана горизонтально-орієнтована; переломи ліктьової та променевої кісток правого передпліччя в нижній третині; синець на передньо-зовнішній поверхні лівого плеча в верхній та середній третині; садна на зовнішній поверхні лівого плечового суглоба; перелом лівої плечової кістки у верхній третині; садна на внутрішній поверхні лівого променево-зап`ясного суглобу; переломи ліктьової та променевої кісток лівого передпліччя у нижній третині; синці на тильних поверхнях 2-5-го пальців правої кисті; садно на передній поверхні правого колінного суглобу; синець по нижньому краю правого колінного суглобу; рани на передній поверхні правої гомілки у верхній, середній та нижній третині; садна на передній поверхні правої гомілки у нижній третині; синець на зовнішній поверхні правого гомілково-ступневого суглобу; рана на передній поверхні правої гомілки на межі середньої та нижньої третини; переломи великогомілкової та малогомілкової кісток правої гомілки, на межі середньої та нижньої третини; синець на внутрішній поверхні лівого стегна; рани на передній поверхні лівого стегна верхньої та середньої третини; перелом лівої стегневої кістки у середній третині; синець на зовнішній поверхні лівого колінного суглобу з переходом на гомілку; рана па передній поверхні лівої гомілки у верхній третині; переломи великогомілкової та малогомілкової кісток лівої гомілки на межі середньої та верхньої третини; рана на передньо-внутрішній поверхні лівої гомілки на межі середньої та нижньої третини; садна на внутрішній та передній поверхні лівого гомілково-ступневого суглобу; синець на тильній поверхні лівої стопи; крововилив у м`які тканини голови з боку їх внутрішньої поверхні у лобній ділянці; крововиливи у м`які тканини шиї по передній та бічній поверхням; крововилив у м`яких тканинах грудної клітки по передній поверхні; перелом грудини на рівні 2-го міжребір`я; переломи 2-4-го ребер по лопатковій лінії справа, 3-4-го ребер зліва по лопатковій лінії; перелом тіла 5-го грудного хребця; крововиливи у м`які тканини спини від 7-го шийного до 10-го грудного хребців; переломи остистих відростків та дужок 2-5-го грудних хребців; крововилив на передній поверхні перикарду та розрив по його правій боковій стінці; крововилив на передній стінці правою шлуночка серця; крововилив у м`які тканини навколо аорти в грудному відділі; забій легень, розрив правої легені; субкапсулярні крововиливи правої та лівої долей печінки, розрив лівої долі печінки (ушитий); розрив селезінки (оперативно видалена); крововилив у м`які тканини навколо лівої нирки. Всі вищевказані тілесні ушкодження є прижиттєвими, на що вказує наявність крововиливів у місцях їх утворення, утворились від дії тупих твердих предметів, не виключено в момент дорожньо-транспортної пригоди, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті. Характер, морфологічні особливості та локалізація тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_11 , а саме поширеність тілесних ушкоджень, переважання внутрішніх ушкоджень над зовнішніми, можуть свідчити про те, що первинний удар, ймовірніше за все, прийшовся у передню поверхню нижніх кінцівок, а саме гомілок, коли потерпілий перебував у вертикальному, сидячому положенні, не виключено за кермом мотоцикла, передньою поверхнею тіла звернений до рухомого транспортного засобу, не виключено легкового автомобіля, на що вказує наявність переломів малогомілкової та великогомілкової кісток справа та зліва, з крововиливами в оточуючі м`які тканини у даних ділянках, з послідуючим закиданням на автомобіль, в результаті чого утворилися тілесні ушкодження у виді синців, саден, крововиливу у м`які тканини голови, синців на передній поверхні тулуба, верхніх та нижніх кінцівок, перелому тіла грудини, розриву навколосерцевої сорочки, забою серця, легень, печінки, селезінки, переломів променевої та ліктьової кісток зліва та справа, переломів лівої плечової та стегнової кісток. Далі відбулось відкидання потерпілого з подальшим падінням, ударом о тверде дорожнє, не виключено асфальтобетонне покриття, при якому утворилися тілесні ушкодження у вигляді крововиливів у м`які тканини спини від 7-го шийного до 10-го грудного хребців, переломи 2-4-го ребер по лопатковій лінії справа, 3-4-го ребер зліва по лопатковій лінії, перелому тіла 5-го грудного хребця, переломів остистих відростків та дужок 2-5-го грудних хребців. Поширеність та тяжкість тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілого, вказують на те, що після їх отримання він знаходився у небезпечному для життя стані та ймовірніше за все був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження. При судово-токсикологічному дослідженні крові від трупа ОСОБА_11 етиловий спирт не виявлений (Т. 1 а.с. 132-142);
-змістом висновку судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/115-25/16084-ІТ від 14 листопада 2025 року, згідно з яким місце зіткнення «ВАЗ 2103» (875-00 НІ) та «KAWASAKI» (BE0075JA) найбільш ймовірно було розташовано у смузі руху «KAWASAKI» (BE0075JA) в напрямку м. Миколаїв в районі початку осипу (№3 в схемі). Мотоцикл «KAWASAKI» (BE0075JA) контактував своєю передньою частиною з лівою передньою частиною автомобіля «ВАЗ 2103» (875-00 НІ) (капотом, фарою, переднім бампером). Приблизне положення транспортних засобів «ВАЗ 2103» (875-00 НІ) та «KAWASAKI» (BE0075JA) в момент контактування вказано на зображенні № 3. Встановити точний кут між ТЗ в момент зіткнення неможливо через конструктивні особливості транспортних засобів, що взаємодіяли (Т. 1 а.с. 145-158); 
-змістом висновку судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/115-25/16085-ІТ від 07 листопада 2025 року, відповідно до якого на момент ДТП ходова частина, рульове керування, робоча гальмова система автомобіля «ВАЗ 2103» р/н НОМЕР_1 знаходились у працездатному стані. Водій міг виявити вказані в дослідницькій частині несправності до виїзду та в процесі руху. Технічний стан автомобіля «ВАЗ 2103» р/н НОМЕР_1 не відповідав вимогам п. 31.1, 31.4.1, 31.4.5 «а,б,г» ПДР України (Т. 1 а.с. 161-167);
-змістом висновку судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/115-25/16086-ІТ від 05 листопада 2025 року, згідно з яким на момент ДТП ходова частина, рульове керування, робоча гальмова система мотоциклу "KAWASAKI" р/н НОМЕР_2 знаходились в працездатному стані. Оскільки невідповідностей вимогам ПДР України і ДСТУ 3649:2010 щодо технічного стану транспортних засобів, які могли б виникнути до ДТП в досліджуваних системах та механізмах мотоциклу "KAWASAKI" р/н НОМЕР_2 не виявлено, то питання з технічної точки зору втрачає сенс (Т. 1 а.с. 169-173);
-змістом висновку судової медичної експертизи № 866 від 25 листопада 2025 року, відповідно до якого на момент звернення до лікувального закладу у крові ОСОБА_8 знайдено етиловий спирт у концентрації 1,36 проміле, що відповідає легкому ступеню алкогольного сп`яніння. У ОСОБА_8 мають місце тілесні ушкодження у виді забійної рани правого колінного суглобу, забою правої половини тазу, які могли утворитися від дії тупих твердих предметів невиключно о виступаючі частини салону автомобіля. Утворення даних тілесних пошкоджень у строк – 26 вересня 2025 року в умовах ДТП, при перебуванні у салоні автомобіля (при зіткненні автомобіля та мототранспорту) не виключається. По ступеню тяжкості дані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких. Діагноз «струс головного мозку» при оцінки ступеню тяжкості тілесних ушкоджень до уваги не брався, так як не підтверджений об`єктивними клінічними даними. Діагноз «Неправильно зрошений перелом та посттравматична деформація верхньої та нижньої гілок правої лобкової кістки, частково консолідований перелом тіла лівої лобкової кістки з наявністю деформації ознаками давності, консолідований перелом гілки правої сідничної кістки». Вказані пошкодження утворилися незадовго до моменту дорожньо-транспортної пригоди (10-12 тижнів) та у причино-наслідковому зв`язку не перебувають (Т. 1 а.с. 174-177); 
-змістом протоколу проведення слідчого експерименту від 04 листопада 2025 року, проведеного за участю свідка ОСОБА_17 зі схемою та фото таблицею до нього (Т. 1 а.с.178-186);
-змістом протоколу проведення слідчого експерименту від 04 листопада 2025 року за участю свідка ОСОБА_15 зі схемою та фото таблицею до нього (Т. 1 а.с.187-197);
-змістом висновку судової інженерно-технічної експертизи № СЕ-19/115-25/19394-ІТ від 26 листопада 2025 року, відповідно до якого водій автомобіля BA3-2103 (номерний знак НОМЕР_1 ), з метою забезпечення безпеки дорожнього руху повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.1, п. 12.1 ПДР. Проведеним дослідженням було встановлено, що в діях водія автомобіля BA3-2103 (номерний знак НОМЕР_1 ), з технічної точки зору, наявні невідповідності вимогам п. 10.1, п. 12.1 ПДР. Водій автомобіля BA3-2103 (номерний знак НОМЕР_1 ) мав технічну можливість попередити дану дорожньо-транспортну пригоду. Технічні несправності ходової частини та робочої гальмівної системи автомобіля BA3-2103 (номерний знак НОМЕР_1 ), з технічної точки зору, не знаходяться у причинному зв`язку з даною ДТП. Водій мотоцикла KAWASAKI (номерний знак НОМЕР_2 ), з метою забезпечення безпеки дорожнього руху повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.6 (ґ), п. 12.3 ПДР. В діях водія автомобіля мотоцикла KAWASAKI (номерний знак НОМЕР_2 ), з технічної точки зору, наявні невідповідності вимогам п. 12.6 (ґ) ПДР та відсутні невідповідності вимогам п. 12.3 ПДР. Водій мотоцикла KAWASAKI (номерний знак НОМЕР_2 ) не мав технічну можливість попередити дану дорожньо-транспортну пригоду (Т. 1 а.с. 201-206).
Відхиляючи аргумент сторони захисту щодо недопустимості в якості доказу чек-звіту газоаналізатора Драгер (Т.1, а.с. 226), оскільки він був отриманий до внесення відомостей до ЄРДР, суд виходить з того, що вказаний доказ був отриманий в порядку статті 93 КПК України, а саме на запит слідчого до КНП «Очаківська багатопрофільна лікарня» (Т.1, а.с. 224). Крім того, визначення ступеня сп`яніння за допомогою Драгера не було слідчою дією, а здійснювалося у приймальному відділенні лікарні, як це вказано у самому звіті (Т.1, а.с. 225-226). 
Водночас, ступінь сп`яніння обвинуваченого доведений прокурором висновком експерта. Так, із дослідної частини висновку експерта №866 слідує, що в результаті токсикологічного дослідження №2370 від 29 вересня 2025 року в крові ОСОБА_8 виявлено етанол в концентрації 1,36 проміле, як і зазначено у формулюванні обвинувачення (Т.1, а.с. 176). 
Довід сторони захисту про те, що водій ОСОБА_8 міг виїхати на зустрічну смугу руху через втрату свідомості суд не бере до уваги, оскільки допитаний в судовому засіданні свідок підтвердив ту обставину, що ОСОБА_8 безпосередньо після ДТП перебував у свідомості, просив про допомогу.
Вказане також підтверджується змістом висновку експерта №866, в якому у дослідній частині зазначено, що 26 вересня 2025 року ОСОБА_8 доставлено каретою швидкої допомоги зі скаргами на біль та порушення функції правої нижньої кінцівки, він перебував у свідомості (Т.1, а.с. 175). 
Дослідивши та перевіривши надані учасниками кримінального провадження докази, оцінивши їх з точки зору належності, допустимості, достовірності та взаємного зв`язку, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності для ухвалення відповідного процесуального рішення, суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 286-1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого. 
Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного і доцільного заходу примусу, яке б ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації покарання та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави і суспільства.
Відповідно до вказаних засад особі, яка вчинила злочин, повинно бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципу співмірності, цей захід примусу за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.
При визначенні виду та розміру покарання, яке має бути призначене обвинуваченому, суд, відповідно до ст. 65-67 КК України, враховує, що він вчинив тяжкий злочин, його особу, а саме те, що він є військовослужбовцем, раніше не судимий, має статус учасника бойових дій, має на утримання малолітню дитину, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та щире каяття, як обставину, що його пом`якшує.
Врахувавши викладені обставини, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання в межах санкцій частини 3 статті 286-1 КК України у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами.
При цьому суд враховує положення ч. 1 ст. 75 КК України, якими прямо передбачено, що у разі засудження за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння, застосування звільнення від відбування покарання з випробуванням є неможливим.
Вирішуючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди, суд виходить з такого.
Відповідно до ст.ст. 127-129 КПК України, суд, постановляючи обвинувальний вирок залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову, задовольняє позов повністю, частково, відмовляє в його задоволенні чи залишає без розгляду, роз`яснюючи цивільному позивачеві право звернення до суду в порядку цивільного судочинства.
Відповідно до ст. 128 КПК України потерпілий у кримінальному провадженні має право заявити цивільний позов, який розглядається за правилами визначеними цим Кодексом з дотриманням норм і положень Цивільного процесуального кодексу України.
Згідно з ч. 2 ст. 1167 Цивільного кодексу України фізична особа, яка зазнала душевних страждань у зв`язку зі смертю членів її сім`ї чи близьких родичів, має право на відшкодування моральної шкоди.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральну шкоду, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування мають бути враховані вимоги розумності і справедливості (ч. 3 ст. 23 ЦК).
За правилами ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується, крім іншого, її батькам.
За змістом ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями інших осіб.
Суд вважає доведеним факт завдання цивільному позивачу моральної шкоди, яка виразилась у втраті рідної людини внаслідок загибелі, емоційних переживаннях у зв`язку із втратою сина та неможливості поновлення становища, яке існувало до порушення. 
Задовольняючи цивільний позов, суд виходить з доведеності підстав пред`явленого позову. При цьому, процесуальний обов`язок доведення розміру завданої шкоди покладається на цивільного позивача.
З огляду на зміст і обґрунтування позовних вимог, встановлені судом обставини, порушене право та тривалість такого порушення, а також ставлення цивільного відповідача до наслідків його вчинків, враховуючи його майновий стан, наявність на утриманні малолітньої дитини, матір якої позбавлена батьківських прав, суд вважає, що відшкодування моральної шкоди, завданої потерпілій, на рівні 500 000 грн відповідатиме вимогам розумності і справедливості.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.
Відповідно до статті 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. 
Так, потерпілою на підтвердження понесених нею витрат на правову допомогу надано Договір про надання правничої допомоги №25/1203-01 від 03 грудня 2025 року (Т.1 а.с. 99-100).
Згідно з пунктом 5.3 вказаного Договору, вартість послуг з представництва інтересів у кожному судовому засіданні становить 15 000 грн.
Крім того, суду надано довідку за підписом керівника та бухгалтера адвокатського об`єднання «Тимошин та партнери» (Т.1, а.с. 104) про витрати, понесені потерпілою на стадії досудового розслідування у сумі 5 000 грн, за складання цивільного позову у сумі 5 000 грн та участь у судовому засіданні у розмірі 15 000 грн.
З матеріалів справи слідує, що усього представник взяв участь у 4 судових засіданнях, в яких був присутній особисто, а саме: 
- 15.12.2025 – підготовче (тривалість засідання півтори години), 
- 15.01.2026 (тривалість засідання дві години),
- 29.01.2026 (тривалість засідання півтори години), 
- 02.03.2026 (тривалість засідання одна година 45 хвилин).
Отже дослідженими судом документами підтверджено обґрунтованість витрат на правничу допомогу в сумі 85 000 грн, у зв`язку із чим ця сума є процесуальними витратами в розумінні статті 124 КПК України та підлягає стягненню з обвинуваченого.
Вирішуючи долю речових доказів, суд виходить з такого.
Судом встановлено, що ухвалами слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 30 жовтня 2025 року на транспортні засоби «KAWASAKI NINJA» та «ВАЗ 2103» накладено арешт.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
З урахуванням викладеного, а також того, що розгляд кримінального провадження закінчено, арешт транспортних засобів підлягає скасуванню, а доля речових доказів у даному кримінальному провадженні підлягає вирішенню в порядку, визначеному статтею 100 КПК України.
Запобіжний захід у виді тримання ОСОБА_8 під вартою до набрання вироком законної сили слід залишити без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 370, 373-375 КПК України, суд, 

У Х В А Л И В:

ОСОБА_8  визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 7 (сім) років. 

Строк відбування покарання  ОСОБА_8  відраховувати з моменту його затримання – з 26 вересня 2025 року. 

Запобіжний захід у виді тримання обвинуваченого  ОСОБА_8  під вартою до набрання вироком законної сили – залишити без змін.

Цивільний позов ОСОБА_6 до  ОСОБА_8  про стягнення моральної шкоди, завданої злочином, - задовольнити частково.

Стягнути з  ОСОБА_8  на користь ОСОБА_6 500 000 (п`ятсот тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з  ОСОБА_8  на користь ОСОБА_6 85 000 (вісімдесят п`ять тисяч) гривень в рахунок відшкодування процесуальних витрат на правничу допомогу.

Арешт майна, що накладений ухвалами слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 30 жовтня 2025 року на транспортні засоби «KAWASAKI NINJA», VIN НОМЕР_4 , державний номерний знак НОМЕР_5 та автомобіль марки «ВАЗ 2103» реєстраційний номер НОМЕР_6 – скасувати.
Речові докази:
-відео реєстратор «Freedom», поміщений до сейф пакету PSP 1065990 та опечатаний, який передано на зберігання до камери зберігання речових доказів до ГУНП в Миколаївській області; мотоцикл «KAWASAKI» (реєстраційний номер BE0075JA), автомобіль «ВАЗ 2103 (реєстраційний номер НОМЕР_6 ), які поміщено на територію відділення поліції № 7 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області – повернути за належністю.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Прокурору та обвинуваченому копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Головуюча: