20.03.2026 Справа № 756/1917/26
Номер справи 756/1917/26
Номер провадження 2-а/756/56/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2026 року м.Київ
Суддя Оболонського районного суду міста Києва Шролик І.С. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику осіб справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в місті Києві про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
У лютому 2026 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить поновити строк на звернення до суду, скасувати постанову від 24 січня 2026 року серії ЕГА № 1961561 винесену інспектором УПП в м.Києві ДПП Саламбаш О.О. у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 178 КУпАП.
В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 24 січня 2026 року близько 01:05 із друзями під час комендантської години пересувалися в напрямку «Пункту незламності», прагнучи дорогою зайти на АЗС за тютюновими виробами. До них під`їхали працівники патрульної поліції із застосуванням о нього заходів примусу, спеціальний засіб кайданки доставили до відділу поліції де складено оскаржувану постанову, яку підписувати відмовлявся, оскільки порушення не вчиняв. В оскаржуваній постанові не зазначені та відсутні докази в її обґрунтування, відсутні докази розпивання ним алкогольних напоїв, перебування в стані сп`яніння, поліцейським не були роз`яснені права, за відсутності складу адміністративного порушення просить постанову скасувати, а провадження закрити. Також заявив клопотання про витребування з Департаменту патрульної поліції відеозапис з нагрудної камери поліцейських, на яких зафіксовано порушення й протиправні дії працівників поліції. 
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 лютого 2026 року справу передано головуючому судді Шролик І.С.
Ухвалою суду від 12 лютого 2026 року відкрито провадження у справі та витребувано з Департаменту патрульної поліції (Управління патрульної поліції у м.Києві) відеозапис з бодікамер поліцейських щодо обставин події, яка мала місце 24 січня 2026 року, за наслідками якої складено постанову року серії ЕГА № 1961561 винесену інспектором УПП в м.Києві ДПП Саламбаш О.О. у справі про адміністративне правопорушення за ст. 178 КУпАП щодо ОСОБА_1 .
Згідно відомостей укрпошти Департамент патрульної поліції (Управління патрульної поліції у м.Києві)  отримав судову кореспонденцію 03 березня 2026 року. Відзив до суду станом на 20 березня 2026 року не надходив, як і не наданий витребуваний судом відеозапис з боді камер поліцейських. 
02 березня 2026 року від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
Вирішуючи вказане клопотання, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Згідно п. 6 ст. 262 КАС України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, зокрема, якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.
Оскільки предметом спору в даній справі та характер спірних правовідносин є незначної складності, що не вимагає проведення судового засідання з повідомленням сторін, суд вважає за можливе відмовити у вказаному клопотанні представника позивач про розгляд даної справи в порядку загального позовного провадження.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, оглянувши наданий позивачем відеозапис на флеш накопичувачі, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
24 січня 2026 року о 01.15 год поліцейський 1 взводу 2 роти 2 полку УПП міста Києва старший лейтенант поліції Саламба О.О. виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 1961561, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 85,00 грн. В даній постанові зазначено, що ОСОБА_1 24 січня 2026 року, без зазначення часу, перебував у громадському місці по вул. Полярна,17А в м.Києві у п`яному вигляді, чим ображав людську гідність та громадську мораль.
Як встановлено судом з дослідженого відеозапису на флеш накопичувачі, ОСОБА_1 з друзями перебував на вулиці біля проїжджої частини, в темну добу. Поряд будь-яке громадське місце не зафіксоване. На відеозапису зафіксоване застосування працівниками патрульної поліції спеціальних засобів - кайданки та людину, ймовірно за зовнішніми ознаками схожого на ОСОБА_1 , який в цей час знаходився на дорожньому покритті під тиском працівника поліції. 
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 ст. 178 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність серед іншого за появу в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль.
Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку. Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого коментованою статтею, полягає у розпиванні спиртних напоїв у громадських місцях і появі в громадських місцях у п`яному вигляді. Громадське місце це частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, зокрема під`їзди, а також підземні переходи, стадіони (Закон України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» від 22.09.2005 р. № 2899-ІV).
Об`єктивна сторона інкримінованого діяння полягає у появі в громадських місцях у нетверезому стані, що ображає людську гідність і громадську мораль, під якою необхідно розуміти: поведінку особи у стані сп`яніння, яка явно порушує загальновизнані норми.
Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, в тому числі визначених ч. 1 ст. 178 КупАП.
Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
При цьому провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.
Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже законодавчо встановлено презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується.
Це означає, що повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.
Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 1 ст. 6 КАС України).
Верховенство права є найважливішим принципом правової держави. Змістом цього принципу є пріоритет (тобто верховенство) людини, її прав та свобод, які визнаються найвищою соціальною цінністю в Україні. Цей принцип закріплено у ст. 3 Конституції України.
Стаття 62 Конституції України встановлює, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.
Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
Стаття 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
В постанові Верховного Суду від 27.06.2019 у справі № 560/751/17, яка відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України є обов`язковою для врахування судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, звертається увага на те, що обов`язок доказування правомірності накладення адміністративного стягнення на позивача в даній категорій справ, відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України покладений на відповідача, - суб`єкта владних повноважень.
Положеннями статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.
Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти, встановлені судом у сукупності, викликають сумніви щодо факту самого правопорушення. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.
Будь-яких доказів, також витребуваних ухвалою суду від 12 лютого 2026 року відеозаписів з боді-камери на яких здійснювалась фіксація порушення співробітниками патрульної поліції суду не надано. 
Оскаржувана постанова не містить доказової бази вчинення ОСОБА_1 правопорушення. Будь-яких належних та допустимих доказів перебування ОСОБА_1 в громадському місці в стані алкогольного сп`яніння досліджені матеріали не містять й відповідачем не надані.
Таким чином, для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.
Досліджені судом докази, наявні в матеріалах справи доводять відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.178 КУпАП, що є підставою скасування оскаржуваної постанови.
Суд зауважує, що оскаржувана постанова не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин, вказаних в оскаржуваній постанові. Зазначені правові позиції викладені у постановах №524/5536/17 від 15.11.2018 року, №338/855/17 від 26.04.2018 року, №338/1/17 від 26.04.2018 року Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.
На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення підлягають задоволенню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.
Відповідно до п. 3 ч. 3ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд вказує наступне.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч. 7, 9 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Згідно із квитанцією від 06 лютого 2026 року при зверннені до суду з позовом ОСОБА_1 сплатив 665,60 грн судового збору.
На підставі викладеного, суд приходить до висвноку що на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції м. Києва підлягає стягненню судовий збір у розмірі 665,60 грн.
Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 72-78, 90, 139, 241-247, 255, 257, 269, 286 КАС України, ст.ст. 7, 9, 18, 251, 256, 268, 276, 286-289, 293 КУпАП, ст. 62 Конституції України, суд,-
ВИРІШИВ :
Адміністративний позов  ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в місті Києві про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -задовольнити.
Скасувати постанову серії ЕГА № 1961561 від 24 січня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 178 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 85,00 грн.
Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 178 КУпАП, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.
Стягнути з Управління патрульної поліції м. Києва на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань витрати по сплаті судового збору в розмірі 665,60 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 20 березня 2026 року.
Суддя І.С. Шролик