23.04.26
33/812/167/26
Справа № 490/422/26
Провадження № 33/812/167/26

ПОСТАНОВА
Іменем України

22 квітня 2026 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі: 
головуючого – судді Тищук Н.О., 
із секретарем – Чистою В.В.,
за участі захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Ткачук Ганни Миколаївни, потерпілої ОСОБА_2 та її представника – адвоката Дідняк Ірини Анатоліївни, 
розглянувши у відкритому судовому засіданні подану ним апеляційну скаргу на постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 березня 2026 року, якою 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаїв, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, директора ПВО «Гарт», який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
- визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн, 
У С Т А Н О В И В:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 563509 від 10.01.2025 року приблизно о 17 год 06 хв. цього дня ОСОБА_1 , рухаючись в районі буд. № 2-Б по вул. Курортній в м.Миколаєві, керував транспортним засобом «Chevrolet Epica» номерний знак НОМЕР_1 , виїжджаючи з другорядної дороги на головну, не був уважний, не слідкував за дорожньою обстановкою, не переконався в безпечності свого маневру, не надав перевагу у русі та допустив зіткнення з транспортним засобом «Volkswagen Passat» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , що рухалася по головній дорозі. Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.3.б, 16.11, 10.1 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Постановою судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 березня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн.
31 березня 2026 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на постанову суду, просив її скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Посилався на те, що згідно зі схемою ДТП транспортний засіб «Volkswagen Passat» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 після зіткнення зупинився на відстані 24,4 метри від місця контакту. У судовому засіданні суду першої інстанції водій ОСОБА_2 визнала, що бачила його автомобіль боковим зором ще до моменту зіткнення. За правилами пункту 12.3 ПДР України у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу. Отже, водій ОСОБА_2 , бачачи його автомобіль і маючи достатню відстань для реагування, проігнорувала вимоги п. 12.3 ПДР, про що свідчить відсутність слідів гальмування до точки удару та зупинка її авто лише через 24, 4 метри після зіткнення. Зазначене вказує на порушення водієм ОСОБА_2 швидкісного режиму та є причиною ДТП.  
Крім того, апелянт просив про допит свідка ОСОБА_3 , який на момент зіткнення знаходився в його авто та про призначення автотехнічної експертизи. При цьому підстав для призначення експертизи та переліку питань, які необхідно поставити на вирішення експерти, ОСОБА_1 не зазначив. 
Переглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги з дотриманням вимог частини 7 статті 294 КУпАП, апеляційний суд приходить до наступного.
За змістом статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.
Згідно положень статті 245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. 
Відповідно до вимог статті 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі статтею 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше (частина 1 статті 251 КУпАП). 
Пленум Верховного Суду України у пункті 7 Постанови № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що у випадках, коли передбачені суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил дорожнього руху двома водіями транспортних засобів, потрібно з`ясувати характер порушень, які допустив кожний із них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків.
Окремим видом адміністративних правопорушень (проступків) є правопорушення на транспорті, в тому числі порушення, вчиненні під час дорожнього руху.
Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна є підставою адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП.
Правила дорожнього руху України (надалі - ПДР України) відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил (п. 1.1).
Учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно виконувати вимоги цих Правил (п. 1.3).
Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).
Статтею 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
З матеріалів справи вбачається, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 563509, 10.01.2025 року приблизно о 17 год 06 хв. ОСОБА_1 , рухаючись в районі буд. № 2-Б по вул. Курортній в м.Миколаєві, керував транспортним засобом «Chevrolet Epica» номерний знак НОМЕР_1 , виїжджаючи з другорядної дороги на головну, не був уважний, не слідкував за дорожньою обстановкою, не переконався в безпечності свого маневру, не надав перевагу у русі та допустив зіткнення з транспортним засобом «Volkswagen Passat» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , що рухалася по головній дорозі. Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.3.б, 16.11, 10.1 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Відповідно до п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів та їх стан), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.
Маневрування (маневр) - початок руху, перестроювання транспортного засобу в русі з однієї смуги на іншу, поворот праворуч чи ліворуч, розворот, з`їзд з проїзної частини, рух заднім ходом.
Відповідно до п. 10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Відповідно до п. 16.11 ПДР України, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.
З доданої до протоколу про адміністративне правопорушення схеми місця ДТП вбачається, що транспортний засіб «Chevrolet Epica» номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 має пошкодження правої передньої фари, переднього бампера, переднього правого крила. Транспортний засіб «Volkswagen Passat» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 має пошкодження переднього бамперу, переднього лівого крила, передньої лівої фари, передніх дверей та лівого крила. Схема підписана обома водіями без зауважень.
Отже, локація пошкоджень, наявних у транспортних засобів, вказує на те, що саме водій ОСОБА_1 не переконався, що його виїзд з другорядної дороги на головну буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху та не надав транспортному засобу під керуванням ОСОБА_2 , який наближався до перехрестя по головній дорозі.
Крім іншого апеляційна скарга містить клопотання про допит свідка ОСОБА_3 , однак клопотання задоволенню не підлягає.
З письмових пояснень свідка ОСОБА_3 , які він дав працівникам поліції під час складання адміністративних матеріалів, та які були досліджені судом першої інстанції, вбачається, що він був пасажиром в автомобілі «Chevrolet Epica», номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . Вони рухались по вул. Київській, на перехресті з вул. Курортною водій автомобіля виконав зупинку перед знаком «Дати дорогу», пропустив автомобілі, які рухались по вул. Курортній, пропустив автомобілі з права та з ліва, з правої сторони рухався тролейбус на безпечній відстані. Коли водій закінчував маневр повороту відбулося зіткнення у праву сторону автомобіля, після чого автомобіль розвернуло на 180 градусів.
Оскільки додані до протоколу про адміністративне правопорушення пояснення свідка ОСОБА_3 підписані ним особисто без зауважень, та вони були належним чином досліджені судом першої інстанції, апеляційний суд не вбачає підстав для допиту цього свідка.
З огляду на викладене, апеляційний суд вважає доведеним, що водій ОСОБА_1 належним чином не стежив за дорожньою обстановкою, не був уважним та, виїжджаючи з другорядної на головну дорогу, не надав перевагу в русі автомобілю під керуванням водія ОСОБА_2 , чим допустив порушення п. 2.3.б, 10.1, 16.11 ПДР України та, як наслідок - вчинив правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП. 
Доводи апеляційної скарги про перевищення водієм ОСОБА_2 швидкісного режиму та про те, що вона завчасно побачила автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , проте у порушення вимог пункту 12.3 ПДР України, не вчинила дій спрямованих на уникнення зіткнення, апеляційний суд оцінює критично, оскільки дії водія ОСОБА_2 можуть бути оцінені при розгляді судом протоколу, складеного відносно неї, а в межах даного провадження суд доходить висновку, що можлива винуватість дій ОСОБА_2 не спростовує вини водія ОСОБА_1 , який не допустив зіткнення внаслідок своєї неуважності та не надання переваги в русі водію транспортного засобу, який рухався по головній дорозі.
Отже, неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді першої інстанції апеляційним переглядом не встановлено. 
З огляду на викладене доводи апеляційної скарги, з урахуванням наявних у справі доказів, не дають жодних сумнівів щодо правильності висновків суду першої інстанції та не спростовують встановлені судом обставини події, а зводяться виключно до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.
Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є доведеною "поза розумним сумнівом".
При цьому суд апеляційної інстанції враховує, що Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у рішенні по справі "О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Отже, водій ОСОБА_1 , реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
За таких обставин, підстав для скасування постанови суду першої інстанції апеляційним судом не встановлено, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 280, 283, 294, 295 КУпАП, 

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 березня 2026 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського
апеляційного суду      Н.О.Тищук