Справа № 585/290/26 
Номер провадження 2/585/505/26 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2026 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючої судді - Машини І.М.,
з участю секретаря судового засідання - Марюха В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ромни цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами, -
встановив:
Сердійчук Я.Я., яка діє в інтересах ТОВ «Факторинг партнерс» звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1 і просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами у розмірі 258037 грн, та судові витрати: сплачений судовий збір у розмірі 3096,44 грн. та 25000 грн. витрат на правову допомогу. 
В обґрунтування вимогпозивач посилається на те, що 08.11.2021 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАСО ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено Договір № 3422407897-145842. Позичальник здійснив дії, спрямовані на укладання Договору позики шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, Кредитодавцем (ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс») було перераховано грошові кошти у розмірі 1000 грн. Відповідно до умов Договору позики, дата видачі кредиту 08.11.2021 , дата повернення кредиту 22.11.2021 (включно), термін користування кредитом 14 діб. Згідно Договору позики, за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплатити Товариству плату згідно Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього Договору. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №3422407897-145842 від 08.11.2021 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 4911.00 грн, з яких:- Заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 1000.00 грн.- Заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 3911.00 грн.- Заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 0.00 грн. Документ сформований в системі «Електронний суд» 26.01.2026 12 - Заборгованість за пенею та_або штрафами - 0.00 грн.- Заборгованість за комісіями - 0.00 грн.- Інфляційні збитки - 0.00 грн.- Нараховані 3% річних -0.00 грн.
23.09.2021 між ТОВ "МІЛОАН" та ОСОБА_2 укладено Договір № 103620430 , згідно п. 1.1. якого Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору (далі - кредит), а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки_терміни, що визначені договором. Відповідно до п. 1.2. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 20000.00 грн. Відповідно до п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 7500.0 грн., які нараховуються за ставкою 1.25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно п. 1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.0 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №103620430 від 23.09.2021 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 121362.50 грн, з яких:- Заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 19000.00 грн.- Заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 100362.50 грн.- Заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 0.00 грн.- Заборгованість за пенею та_або штрафами - 0.00 грн.- Заборгованість за комісіями - 2000.00 грн.- Інфляційні збитки - 0.00 грн.- Нараховані 3% річних -0.00 грн.

09.10.2021 між ТОВ "МІЛОАН" та ОСОБА_3 укладено Договір № 4579071. Згідно п. 1.1. Договору Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору (далі - кредит), а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки_терміни, що визначені договором. Відповідно до п. 1.2. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 20000.00 грн. Відповідно до п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 7500.0 грн., які нараховуються за ставкою 1.25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно п. 1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.0 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Умовами Кредитного договору передбачена видача кредитних коштів Позичальнику безготівково, а саме шляхом переказу коштів на Картковий рахунок. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №4579071 від 09.10.2021 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 118500.00 грн, з яких:- Заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 20000.00 грн.- Заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 96500.00 грн.- Заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 0.00 грн.- Заборгованість за пенею та_або штрафами - 0.00 грн.- Заборгованість за комісіями - 2000.00 грн.- Інфляційні збитки - 0.00 грн.- Нараховані 3% річних -0.00 грн
16.10.2021 між ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДІПЛЮС" та ОСОБА_2 укладено Договір № 86829, підписавши який Позичальник засвідчив, що до укладення Договору отримав та ознайомився, зокрема, з індивідуальною частиною Договору про споживчий кредит, графіком платежів за першим траншем, паспортом споживчого кредиту, публічною частиною Договору, Правилами надання коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту Кредитодавця, а також іншою інформацією необхідною для прийняття ним свідомого рішення про укладення. Договору та отримання кредиту, у т.ч. передбаченою ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг, інформацією та документами розміщеними на сайті https:__finx.com.ua_. У випадку, якщо будь-яка інформація не була отримана Позичальником або є йому незрозумілою, Позичальник повинен був відмовитись від підписання цієї індивідуальної частини Договору. Відповідно до умов кредитного договору, типом кредиту є кредитна лінія. Кредит надається з метою задоволення потреб Позичальника, окремими траншами. Перший транш в сумі 8000.00 грн надається не пізніше наступного дня після укладення кредитного договору шляхом перерахування на рахунок_карту Позичальника та шляхом погашення заборгованості Позичальника, згідно п. 2.5 індивідуальної частини. Проценти за користування першим траншем кредиту нараховуються за ставкою 286.00 % річних. Загальний строк кредитування за цим Договором складає 168 днів. Своїм підписом Позичальник підтвердив, що примірник підписаних сторонами індивідуальної частини Договору та Графіку платежів за першим траншем, отримав особисто в паперовій формі, публічну частину в електронному повідомленні. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №86829 від 16.10.2021 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 13263.57 грн, з яких:- Заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 7256.82 грн.- Заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 5305.75 грн.- Заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 0.00 грн.- Заборгованість за пенею та_або штрафами - 0.00 грн.- Заборгованість за комісіями - 701.00 грн.- Інфляційні збитки - 0.00 грн.- Нараховані 3% річних -0.00 грн.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за вищевказаними Договорами, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 258037.07 грн, з яких:- Заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 47256.82 грн.- Заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 206079.25 грн.- Заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 0.00 грн.- Заборгованість за пенею та_або штрафами - 0.00 грн.- Заборгованість за комісіями - 4701.00 грн.- Інфляційні збитки - 0.00 грн.- Нараховані 3% річних -0.00 грн.
07.03.2023 було укладено договір № 07_03_23 відповідно до якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАСО ФІНАНС» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3422407897-145842.
28.08.2025 було укладено договір № 28-08_25 відповідно до якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3422407897-145842. 
Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 3422407897-145842. 
17.01.2022 було укладено договір № 17-01_2022-54 відповідно до якого ТОВ "МІЛОАН" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 103620430. 
10.03.2023 було укладено договір № 10-03_2023_01 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 103620430. 
28.08.2025 було укладено договір № 28-08_25 відповідно до якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 103620430. 
Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 103620430.
26.01.2022 було укладено договір № 26-01_2022-83 відповідно до якого ТОВ "МІЛОАН" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4579071. 
10.01.2023 було укладено договір № 10-01_2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4579071. 
28.08.2025 було укладено договір № 28-08_25 відповідно до якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4579071. 
Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 4579071. 
28.01.2025 було укладено договір № 28012025 відповідно до якого ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДІПЛЮС" відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 86829. 
Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 86829.
Добровільно відповідач борг не сплачує, тому, ТОВ «Факторинг партнерс» звертається до суду з даним позовом.
28 січня 2026 року судом відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. У відповідності до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Клопотання будь-якої зі сторін про інший порядок розгляду справи суду не надходило.
У відзиві на позов представник відповідача вказує наступне.
Щодо заборгованості за договором № 3422407897 145842 від 08.11.2021, то відповідно до умов цього договору кредит надається в загальному розмірі 1000.00 грн (п.2.2), строк період користування кредитними коштами складає 14 (днів) та починається з 08.11.2021 року та закінчується 22.11.2021 року (включно) (п. 2.3). З Графіку розрахунків, що є Додатком № 1 до Договору позики №3422407897-145842 від 08 листопада 2021 року, вбачається, що проценти за користування кредитом з 08.11.2021 по 22.11.2021, тобто в межах строку кредитування, складають 280,00 грн, загальна вартість кредиту 1280,00 грн. Відтак, первісний кредитор та відповідач встановили строк кредитування за кредитним договором 14 днів (до 22.12.2021 року). Новий кредитор просить стягнути з відповідача за договором позики №3422407897-145842 4911.00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 1000.00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 3911.00 грн. У той же час, доказів щодо продовження строку кредитування за взаємною згодою сторін матеріали справи не містять, проте проценти за користування кредитними коштами нараховані відповідачу як за період строку кредитування (по 22.12.2021 року включно), так і після закінчення цього строку - до 23.03.2023. На день закінчення строку кредитування (22.12.2021 року) розмір заборгованості за тілом кредиту та процентами складає 1280,00 грн. (1000 грн+280 грн.). Зважаючи на погоджений строк кредитування за кредитним договором 14 днів (до 22.12.2021 року), за пунктом п.2.3. кредитного договору із відповідача слід стягнути заборгованість за тілом кредиту 1000 грн. та відсотки в сумі 280 грн, а всього 1280 грн.
Щодо заборгованості за кредитним договором № 103620430 від 23.09.2021, то позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 121362.50 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 19000.00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 100362.50 грн; заборгованість за комісіями - 2000.00 грн. Згідно пунктів 1.2.-1.4. кредитного договору № 103620430 від 23.09.2021, сума (загальний розмір) кредиту становить 20000.00 грн, кредит надається строком на 30 днів з 23.09.2021 (строк кредитування), термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 23.10.2021. Пунктом 2.3. договору передбачено пролонгацію строку кредитування. Продовження, вказаного в п. 1.3. договору строку кредитування може відбуватись на пільгових або стандартних (базових) умовах (п. 2.3.1.). Проценти за користування кредитом: 7500.00 грн., які нараховуються за ставкою 1.25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.5.2.). Згідно п. 1.6. кредитного договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Пунктом п. 2.3.1.2. договору передбачено пролонгацію на стандартних (базових) умовах: позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користування кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилася до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною у п. 1.6. Договору. Зазначені обставини свідчать про те, що умовами кредитного договору сторони передбачили порядок продовження строку кредиту та умови і строк нарахування процентів за користування кредитом. Як свідчать матеріали справи, закінчення строку дії кредитного договору є 23.10.2021 року, після цієї дати кошти не були повернуті, тому строк кредитування був пролонгований на стандартних (базових) умовах до 22.12.2021 року. 23 жовтня 2021 року позивач сплатив 1000,00 грн тіла кредиту, 1900,00 грн процентів по кредиту, 1000,00 грн комісії за пролонгацію кредиту. Проте, системний аналіз положень п.п. 1.1 - 1.4 кредитного Договору щодо порядку та строку кредитування (30 днів), п.п. 2.2-2.4 кредитного Договору щодо пролонгації (60 днів), дають підстави для висновку, що термін користування кредитними грошима розпочався 23.09.2021 та закінчився 23.10.2021 року (30 днів) і міг бути пролонгований на строк не більше 60 днів, оскільки за вищевказаними погодженими сторонами умовами кредитного Договору не передбачено можливість його подальшої пролонгації на більший строк. Частиною першою статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Наданий позивачем розрахунок заборгованості по кредитному договору включає період з 23.09.2021 року по 29.12.2021 року. При цьому заборгованість за тілом кредиту 19000,00 грн., розмір процентів - 64262,50 грн, комісія за надання кредиту - 2000,00 грн. З матеріалів справи вбачається, в строк до 23.10.2021 року відповідачкою кредитні кошти повернуті не були, з 23.10.2021 строк дії договору неодноразово пролонговано було на як на пільгових та і на стандартних умовах, однак при цьому в загальному строк пролонгації договору не міг перевищувати 60 днів. Вважаю, що відповідно до п.п. 1.1 - 1.4, 2.2 - 2.4 кредитного Договору про споживчий кредит № 103620430 від 23.09.2021 року термін повернення кредиту, з урахуванням пролонгації на стандартних та пільгових умовах, слід рахувати до 22.12.2021 року, оскільки пролонгація договору не може бути більше ніж на 60 днів, після закінчення загального строку кредитування, тому правові підстави для стягнення заборгованості по відсоткам з 23.12.2021 року до 29.12.2021 року відповідно до п. 2.3 договору відсутні. Отже, розмір неповернутого тіла кредиту становить 19000,00 грн. Розмір процентів за період з 23.09.2021 року по 22.12.2021 року становить 59512,50 грн ((30 днів х 250 грн = 7500 грн) + (7 днів х 237,50 грн = 1662,50 грн) + (53 дні х 950 грн = 50350,00 грн) = 59512,50 грн)). Отже, з урахування уже сплачених позивачем процентів у зазначеному періоді в розмірі 1900,00 грн з відповідачки на користь позивача слід стягнути проценти за період з 23.09.2021 року по 22.12.2021 року в розмірі 57612,50 грн (59512,50-1900,00=57612,50). Також представник відповідача заперечує щодо стягнення комісії за цим договором, оскільки положення договору про її нарахування є нікчемними.
Щодо заборгованості за договором № 4579071 ВІД 09.10.2021 , то як і за договором № 103620430 від 23.09.2021, що був укладений між ТОВ "МІЛОАН" та відповідачем, позивачем заявлена вимога про стягнення відсотків за кредитним договором 4579071 від 09.10.2021 після закінчення строку надання кредиту, який закінчився 08.11.2021, та після закінчення загального строку кредитування, з урахуванням пролонгації договору не більше ніж на 60 днів, який закінчився 07.01.2022. З наданого позивачем розрахунку заборгованості по кредитному договору № 4579071 від 09.10.2021, виконаного ТОВ "МІЛОАН", вбачається, що розмір нарахованих відповідачу відсотків в межах строку кредитування за період з 23.09.2021 року по 07.01.2022 року складає 67500,00 грн. Жодного розрахунку заборгованості по відсоткам за кредитним договором № 4579071 від 09.10.2021 після закінчення його загального строку (07.01.2022) на суму 29000,00 грн (96500,00-67500,00=29000,00 позивачем не надано, а тому заявлена вимога про стягнення заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги в розмірі 96500.00 грн є безпідставною.
Також представник відповідача зазначає, що заперечення проти заявлених вимог про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 103620430 від 23.09.2021, що був укладений між ТОВ "МІЛОАН" та відповідачем, мали б застосовуватись і до позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором 4579071 від 09.10.2021, однак відповідач заперечує як факт укладення кредитного договору № 4579071 від 09.10.2021, так і факт отримання коштів у позику за цим договором. Відповідач ОСОБА_1 категорично заперечує проти позову в частині стягнення з нього на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 4579071 від 09.10.2021, оскільки вказаний кредитний договір на суму 20000,00 грн з ТОВ "МІЛОАН" не укладав, грошові кошти за вказаним кредитним договором в сумі 20 000,00 грн не отримував. позивачем не надано належних і допустимих доказів про те, договір про споживчий кредит № 4579071 від 09.10.2021, додатки до вказаного договору, анкета-заява на кредит № 4579071 підписані ОСОБА_1 , оскільки саме по собі відмітка на першій сторінці кредитного договору про те, що договір підписано ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором R57213 09.10.2021 о 21.22, не є беззаперечним доказом, що кредитний договір бул підписано саме відповідачем. Ні у договорі про споживчий кредит № 4579071 від 09.10.2021, ні у анкеті-заяві на кредит № 4579071 від 09.10.2021, не вказано, що кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок, а саме маска картки НОМЕР_1 , і що такий належить відповідачу. Позивач не підтвердив належними і допустимими доказами обставин, які б безспірно доводили, що відповідач своїми діями чи бездіяльністю сприяв у доступі до відомостей по банківській картці, її особового рахунку, акаунту чи мобільного додатку, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дала змогу ініціювати платіжні операції по картковому рахунку НОМЕР_1 в АТ КБ «Приватбанк», який, за твердженням відповідача, ним не відкривався.
Щодо заборгованості за договором № 86829 ВІД 16.10.2021 16.10.2021 між ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДІПЛЮС" та ОСОБА_1 укладено Договір № 86829, заборгованість за яким складає 13263.57 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 7256.82 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 5305.75 грн; заборгованість за комісіями - 701.00 грн. Відповідач визнає заборгованість за кредитним договором № 86829 від 16.10.2021 в розмірі 12562,57 грн, яка складається із заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 7256,82 грн; заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 5305,75 грн. Умовами п.п. 2.4, 2.5 кредитного договору № 86829 від 16.10.2021 передбачено нарахування ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДІПЛЮС" комісії за надання, управління та обслуговування кредиту. Заборгованість за комісіями за надання, управління та обслуговування кредиту в розмірі 701,00 грн відповідачем не визнається, оскільки позивач не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення кредитного договору. За таких обставин положення п.п. 2.4, 2.5 кредитного договору № 86829 від 16.10.2021 щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію за надання, управління та обслуговування кредиту є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», тому у задоволенні вимог про стягнення заборгованості за комісіями в розмірі 701.00 грн має бути відмовлено.
Щодо судових витрат, то враховуючи типовість та поширеність такої категорії справ (про стягнення заборгованості за кредитним договором), зокрема й ініційованих ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» у судах різних регіонів України (за інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень), підготовка позову у цій справі не вимагала від адвоката значного обсягу юридичної та технічної роботи, а тому розмір витрат позивача на правничу допомогу є завищеним. Вважаю, що співмірним зі складністю справи, обсягом послуг адвоката і витраченого часу на надання таких послуг, враховуючи розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та те, чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони, є розмір витрат позивача на правничу допомогу у сумі 10000,00 грн. 
Зважаючи на необхідність часткового задоволення позову просить судові витрати стягнути пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. А також стягнути понесені відповідачем судові витрати із застосуванням ч. 10 ст.141 ЦПК України, коли при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Вказує, що стягненню з позивача на користь відповідача підлягає різниця, що становить 1903,52 грн.
12 лютого 2026 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача вказує щодо заборгованості за договором № 3422407897- 145842 від 08.11.2021 то відповідно до п. 2.1. Договору За цим договором Товариство приймає на себе зобов`язання надати, а Позичальник має право отримати та зобов`язаний повернути Кредит та сплатити плату за користування Кредитом, у вигляді нарахованих на Суму кредиту процентів, за фактичний строк користування Кредитом, у порядку встановленому цим Договором. Пунктом 2.2. Договору визначено, що кредит надається в загальному розмірі (Сума кредиту) : 1000.00 грн. 2.3. Строк період користування кредитними коштами складає 14 (днів) та починається з 08.11.2021 року та закінчується 22.11.2021 року (включно). У розрахунку заборгованості чітко вказано з чого складається заявлена сума заборгованості, відповідно до яких умов договору та за який період вона була нарахована. Звертають увагу сторони відповідача та суду, що у 5 розділі Договору позики міститься застереження наступного змісту: Укладанням цього Договору Сторони засвідчують однакове розуміння ними умов цього Договору, його правових наслідків, підтверджують дійсність намірів, гарантують те, що Договір не містить ознак удаваного, або фіктивного правочину, підтверджують, що Договір не укладений під впливом обману, насильства, помилки, чи збігу тяжких обставин. А також стверджують, що досягли згоди з усіх істотних умов цього Договору. П. 9.6. Договору Сторони домовились, що після закінчення Строку дії цього Договору, проценти за користування Кредитом можуть бути нараховані Товариством, згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, на усю суму боргу та встановлюються у розмірі 1 404 % річних та підлягають сплаті не пізніше дня, що слідує за днем відправлення відповідної Вимоги Позикодавця Позичальнику засобами ІТС та/чи на адресу електронної пошти Позичальника. З розрахунку заборгованості первісного кредитра за Договором № 3422407897- 145842 вбачається, що Відповідачу було нараховано відсотки в межах строку кредитування - 14 днів, тобто до 22.11.2021 року. Після чого нарахуванння відсотків було припинено. Отже, підстави виникнення заборгованості є законними, а її розмір розумним та справедливим. 
Щодо заборгованості за договором № 103620430 від 23.09.2021 та договором № 4579071 від 09.10.2021 року. 23.09.2021 між ТОВ "МІЛОАН" та відповідачем укладено Договір № 103620430 (далі - Договір), за умовами якого: сума (загальний розмір) кредиту становить 20 000,00 грн (п. 1.2.). Кредит надається строком на 30 днів з 23.09.2021 (строк кредитування) (п. 1.3.). Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 23.10.2021 (п. 1.4.). Комісія за надання кредиту: 2000.00 грн, яка нараховується за ставкою 10.00% від суми кредиту одноразово (п. 1.5.1.). Проценти за користування кредитом: 7500.00 грн, які нараховуються за ставкою 1.25% від фактичного залишку кредиту за кожний день строку користування кредитом (п.1.5.2.). Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожний день користування кредитом (п. 1.6.). 09.10.2021 між Товариство з обмеженою відповідальністю "МІЛОАН" та ОСОБА_1 (далі - позичальник та/або відповідач) укладено Договір № 4579071 (далі - Договір), за умовами якого: сума (загальний розмір) кредиту становить 20 000,00 грн (п. 1.2.). Кредит надається строком на 30 днів з 09.10.2021 (строк кредитування) (п. 1.3.). Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 08.11.2021 (п. 1.4.). Комісія за надання кредиту: 2000.00 грн, яка нараховується за ставкою 10.00% від суми кредиту одноразово (п. 1.5.1.). Проценти за користування кредитом: 7500.00 грн, які нараховуються за ставкою 1.25% від фактичного залишку кредиту за кожний день строку користування кредитом (п.1.5.2.). Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожний день користування кредитом (п. 1.6.). Пунктами 2.2. вказаних договорів врегульовано Плату за кредитом, а саме: п.2.2.1. Позичальник сплачує Кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п 1.5.1.-1.5.2. Договору, в термін (дату) вказаний в п.1.4. У випадку якщо Позичальник продовжує строк кредитування вказаний в п.1.3 Договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою визначеною п.1.5.2. або проценти за стандартною (базовою) ставкою, визначеною п. 1.6 Договору, в сумі та на умовах визначених п.2.3 Договору. п.2.2.2. Нарахування Кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожний день користування, з урахуванням особливостей передбачених п.2.2.3 Договору. Пункти 2.3. договорів містять умови, на яких здійснюється пролонгація кредитного договору на пільгових або стандартних (базових) умовах, зокрема пунктом 2.3.1.1. Договору визначено порядок пролонгації на пільгових умовах, а саме: «Позичальник має право, неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що Кредитодавцем надана така можливість Позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством (далі - Правила), що розміщені на веб сайті Товариства miloan.ua (далі Сайт Товариства) за посиланням https://miloan.ua/s/documents і є невід`ємною частиною цього Договору. Сплата комісії за пролонгацію строку кредитування та сплата процентів за цей день прямо передбачені умовами кредитного договору, з якими ознайомився і погодився відповідач. кредитний договір може встановлювати проценти за неправомірне користування боржником грошовими коштами як наслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання. І такі проценти можуть бути стягнуті кредитодавцем й після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України». Тобто, ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Підсумовуючи вищевикладене, із врахуванням п. 4,2. Договору та ч. 2 ст. 625 ЦК України, нараховані відсотки після спливу строку кредитування повинні бути стягнуті на рахунок позивача. Вказане узгоджується з висновком, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі №910/4518/16. к вбачається з Відомостей про щоденні нарахування та погашення, складені ТОВ «Мілоан» за Договором про споживчий кредит № 103620430 від 23.09.2021 року, складених Первісним кредитором, 23.09.2021 року (дата укладення договору) відповідачу було видано кредит у розмірі 20 000,00 грн. та нараховано комісію за оформлення кредиту, що передбачена п.1.5.1. договору, а з 24.09.2021 року відбулись щоденні нарахування процентів за користування кредитом, що відповідає умовам договору. З цих же відомостей вбачається, що відповідачем здійснювались пролонгації строку кредитування шляхом оплати комісії за пролонгацію, частини тіла та процентів, що відповідає умовам, передбаченим пунктом 2.3.1.1. договору, а саме: 23.10.2021 року, Разом з тим, з відомостей також вбачається, що після завершення строку кредитування відбулась автопролонгація строку користування кредитом відповідно до пункту п.2.3.1.2 договору, але не більше 60 днів. Своєю чергою, як вбачається з розрахунку заборгованості Відповідача за Договором №103620430 перед ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», що набуло право вимоги до відповідача за договором факторингу № 17-01/2022-54 від 17.01.2021 року, останнім було здійснено нарахування процентів за період з 17.01.2022 по 23.02.2022 згідно пункту 4.2. кредитного договору, яким передбачено змінену процентну ставку згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, що відповідає чинним вимогам законодавства. 
Щодо розрахунків заборгованості за договором № 4579071. Як вбачається з Відомостей про щоденні нарахування та погашення, складені ТОВ «Мілоан» за Договором про споживчий кредит № 4579071 від 09.10.2021 року, складених Первісним кредитором, 09.10.2021 року (дата укладення договору) відповідачу було видано кредит у розмірі 20 000,00 грн. та нараховано комісію за оформлення кредиту, що передбачена п.1.5.1. договору а з 10.10.2021 року відбулись щоденні нарахування процентів за користування кредитом, що відповідає умовам договору. Разом з тим, з відомостей також вбачається, що після завершення строку кредитування відбулась автопролонгація строку користування кредитом відповідно до пункту п.2.3.1.2 договору, але не більше 60 днів. Своєю чергою, як вбачається з розрахунку заборгованості Відповідача за Договором № 4579071 перед ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», що набуло право вимоги до відповідача за договором факторингу № 26-01/2022-83 від 26.01.2022 року, останнім було здійснено нарахування процентів за період з 26.01.2022 по 23.02.2022 згідно пункту 4.2. кредитного договору, яким передбачено змінену процентну ставку згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, що відповідає чинним вимогам законодавства. 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4579071. 28.08.2025 було укладено договір № 28-08/25 відповідно до якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4579071. Звертаємо увагу, що ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» не здійснювалось жодних нарахувань за Договором позики № 103620430. Таким чином, вказані розрахунки містять усі складові загальної суми заборгованості, в тому числі нарахувань та погашень, а розрахунки ТОВ «Мілоан» взагалі є детальними та відображають нарахування процентів та здійснення оплат відповідачем за кожен день строку кредитування. З огляду на викладене, вважають, що розрахунки заборгованості, наявні в матеріалах справи, містять всю необхідну інформацію, є достатніми та належними доказами, які підтверджують розмір заборгованості відповідача по кожному з кредитних договорів. Відзив не містить посилань на жодну правову норму, вимоги якої порушено умовами кредитних договорів. Підписавши кредитні договори, позичальник погодився з усіма умовами, зокрема, й щодо сплати процентів, розмір яких визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору. Позивач мав можливість не вступати у кредитні відносини із товариством, якщо дійсно вважав певні умови договору несправедливими.
Щодо факту укладення Договору № 4579071 від 09.10.2021, то відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, та ввів одноразовий ідентифікатор, який отримав на зазначений ним номер мобільного телефону, з метою підписання кредитного договору. У зв`язку з цим, Кредитодавцем було складено довідку про ідентифікацію, що була додана до позовної заяви, відповідно до якої ОСОБА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , уклав з ТОВ «Мілоан» Договір № 4579071 від 09.10.2021 шляхом підписання його аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора R57213, який 09.10.2021 було направлено на вказаний нею номер телефону НОМЕР_3 . З огляду на викладене, а також враховуючи те, що норми чинного законодавства не вимагають відображення коду одноразового ідентифікатора саме в кредитному договору, вважають, що довідка про ідентифікацію, яка містить всю необхідну інформацію щодо здійсненого електронного підпису одноразовим ідентифікатором, є належним доказом вчинення позичальником підписання кредитного договору в електронній формі згідно вимог статті 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Щодо заборгованості за договором № 86829 від 16.10.2021, то комісія за надання першого траншу складає 2 000,00 грн., що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього Договору за ставкою 25,00% від загальної суми першого траншу за рахунок власних коштів Позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п.2.2.2 цієї індивідуальної частини. Комісія за надання другого траншу не може перевищувати 7500.00 грн. (сім тисяч п`ятсот грн.) що нараховується т а підлягає сплаті одноразово в день отримання другого траншу з а ставкою, що не може перевищувати 25,00% від загальної суми другого траншу з а рахунок власних коштів Позичальника а б о за рахунок кредиту, якщо це передбачено умовами заяви/звернення Позичальника, згідно п.2.2.3 цієї індивідуальної частини (п.2.5 Договору). Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма їх істотними умовами, які були погоджені сторонами, та що йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства.
Щодо розміру витрат на правову допомогу, які підлягають розподілу. на підтвердження понесених позивачем витрат на отримання професійної правничої допомоги до суду було надано Договір про надання правової допомоги №02 07/2024 від 02.07.2024 року; Прайс-лист Адвокатського об`єднання «Лігал Ассістанс», затверджений Рішенням Загальних зборів №01-12/2025 від 01.12.2022 року; Заявку на надання юридичної допомоги №65 від 01.12.2025 року; Витяг з Акту №25 про надання юридичної допомоги від 31.12.2025 року. Що стосується оплати за надані послуги з правничої допомоги, то витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного Суду, в тому числі у справах №923/560/17, №329/766/18, №178/1522/18. Крім того, відповідно до ч.9 ст.141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. З огляду на вищезазначене, а також враховуючи, що спір виник виключно через неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду, враховуючи складність справи, великий обсяг доказів, які необхідно було дослідити та описати, вважають, що заявлена до стягнення сума витрат позивача на правову допомогу є обґрунтованою та співмірною зі складністю даної справи. Щодо витрат на правову допомогу на користь Відповідача, то вони є безпідставними, а їх розмір є завищеним та необґрунтованим. У зв`язку з чим, Позивач просить відмовити Відповідачу у задоволенні вимоги про стягнення з Позивача витрат на правничу допомогу або суттєво зменшити її розмір.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Як встановлено судом та вбачається з письмових матеріалів справи, 16.10.2021 року між ТОВ «Кредіплюс» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 86829. Згідно умов якого типом кредиту є кредитна лінія. Кредит надається з метою задоволення потреб Позичальника, окремими траншами. Перший транш в сумі 8000.00 грн. надається не пізніше наступного дня після укладення кредитного договору шляхом перерахування на рахунок_карту Позичальника та шляхом погашення заборгованості Позичальника, згідно п. 2.5 індивідуальної частини. Проценти за користування першим траншем кредиту нараховуються за ставкою 286.00 % річних. Загальний строк кредитування за цим Договором складає 168 днів (т.1, а.с.12-13). 
Згідно графіку платежів за першим траншем кредитного договору № 86829 від 16.10.2021 року , загальна вартість кредиту становить 14798,64 грн., з яких 8000 грн. - тіло кредиту, 6786,64 грн. - проценти, 12 грн. - проценти за користування кредитом (т.1, а.с.14). 
Сторонами також підписано паспорт споживчого кредиту (т.1, а.с.14-15). 
До матеріалів справи додані правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ « Кредіплюс» та договір про споживчий кредит ( публічна частина) (т.1, а.с. 17-32). 
Згідно платіжного доручення від 17.10.2021 року було перераховано кошти в сумі 6000 грн. за кредитним договором № 86829 від 16.10.2021 року (т.1, а.с.36). 
Як зазначено в карті обліку виконання договору № 86829 від 16.10.2021 року мається заборгованість в розмірі 13263,57 грн., з яких 7256,82 грн. - тіло кредиту, 5305,75 грн. - відсотки, комісія - 701 грн. (т.1, а.с.37-38).
08.11.2021 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАСО ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено Договір № 3422407897-145842, на умовах якого позичальник отримав кредит у розмірі 1000 грн. строком на 14 діб (до 22.11.2021 (включно). Згідно Договору позики, за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплатити Товариству плату згідно Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього Договору. Даний договір підписаний ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором (т.1, а.с.39-44).
ОСОБА_1 також підписано графік розрахунків за Договором № 3422407897-145842, згідно якого загальна вартість кредиту становить 1280 грн., з яких сума кредиту - 1000 грн., проценти за користування кредитом - 280 грн. ( т.1, а.с.44-45). 
Сторонами також підписано паспорт споживчого кредиту (т.1, а.с.45-48).
До матеріалів справи додані правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ « ФК «Інкасо Фінанс» (т.1, а.с. 48-51). 
Згідно довідки ТОВ «УПН» від 17.09.2025 року, відповідно до договору на переказ коштів ФК-П-20/08-08 від 2020-08-20 було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 08-11-2021 17:52:58 на суму 1000 грн., маска картки НОМЕР_4 , номер транзакції - НОМЕР_5 , призначення платежу : зарахування 1000 грн. на карту (т.1, а.с.52). 
Як зазначено в розрахунку заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ за кредитним договором № 3422407897-145842 станом на 07.03.2023 року, загальна сума заборгованості становить 1280 грн., з яких 1000 грн. - тіло кредиту, 280 грн. - проценти (т.1, а.с.53-58).
До матеріалів справи доданий договір про споживчий кредит № 4579071 від 09.10.2021 року, паспорт споживчого кредиту № 4579071, анкета- заява на кредит № 10362043, правила надання фінансових кредитів ТОВ «Міолан» які не підписані відповідачем (т.1, а.с.59-70).
В квитанції № 1788731840 від 09.10.2021 року та платіжного доручення зазначено, що 09.10.2021 року були перераховані кошти згідно договору 4579071 в сумі 2000 грн. на картку НОМЕР_6 *18 (т.1, а.с.72, 74). 
23.09.2021 між ТОВ "МІЛОАН" та ОСОБА_1 укладено Договір № 103620430 , згідно п. 1.1. якого Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору (далі - кредит), а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки_терміни, що визначені договором. Відповідно до п. 1.2. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 20000.00 грн. Кредит надається строком на 30 днів з 23.09.2021 року. Відповідно до п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 7500.0 грн., які нараховуються за ставкою 1.25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно п. 1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.0 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (т.1, а.с.75-79).
До матеріалів справи доданий паспорт споживчого кредиту № 103620430, анкета-заява на кредит та правила надання фінансових кредитів ТОВ Мілоан» (т.1, а.с.80-87). 
Згідно квитанції ОСОБА_1 за кредитним договором № 103620430 від 23.09.2021 року було перераховано кошти в сумі 20000 грн., на рахунок НОМЕР_7 (т.1, а.с.88). 
У відомості про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором 103620430 зазанчено, що у ОСОБА_1 мається заборгованість (т.1, а.с.89-90). 
Матеріали справи також містять розрахунки заборгованості за договорами , розраховані ТОВ «Вердикт Капітал» (т.1, а.с.93-100). 
17.01.2022 було укладено договір № 17-01_2022-54 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "МІЛОАН" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 103620430 (т.1, а.с.101-116). 
10.03.2023 було укладено договір № 10-03_2023_01 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 103620430 (т.1, а.с.172-188). 
28.08.2025 було укладено договір № 28-08/25 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 103620430 (т.1, а.с.213-230). 
Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 103620430.
07.03.2023 було укладено договір № 07/03/23 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАСО ФІНАНС» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3422407897-145842 (т.1, а.с.151-171). 
28.08.2025 було укладено договір № 28-08_25 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3422407897-145842 (т.1, а.с.213-230). 
Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 3422407897-145842. 
28.01.2025 було укладено договір № 28012025 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДІПЛЮС" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 86829 (т.1, а.с.189-209).
Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 86829.

Таким чином, між сторонами склалися правовідносини з приводу виконання зобов`язання щодо кредитної заборгованості, які врегульовані нормами Глави 71 Цивільного кодексу України (далі ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Як свідчить зміст ч. 3, 5, 6, 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.  Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.  Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Згідно зі статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. 
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.
Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 ЦК України).
В абзаці 2 частини 2 статті 639 ЦК України визначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
На підставі статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. 
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. 
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 1049 Цивільного кодексу України).
Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, в тому числі, з договорів.
Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За вимогами ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно із частиною 2 статті 1054 та частиною 2 статті 1050 ЦК України, наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.
Положеннями частини 1 статті 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 
Згідно із ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. 
Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.
Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. 
Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності .
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Суд оцінив за власним переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому так і кожному окремо, враховує всі надані докази і вважає, що існують підстави для часткового задоволення позову. 

Щодо Договору № 34224078897-145842 від 08.11.2021 року, суду зазначає наступне. 
З матеріалів справи вбачається, що 08.11.2021 року між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та ОСОБА_1 в електронному порядку укладено Договір № 3422407897-145842 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, умовами якого встановлено сума кредиту (загальний розмір) : 1000.00 гривень. Тип кредиту - кредит Строк надання кредитних коштів - 14 днів, тобто до 22.11.2021 року. 
З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається що заборгованість за відсотками станом на дату відступлення права вимоги становить 280 грн., та за період з 22.11.2021 року по 23.02.2022 року становить 3631,00 грн. (т.1, а.с.94), тобто вбачається нарахування позивачем відсотків після закінчення строку дії договору. 
В той же час позивачем не надано суду доказів на підтвердження пролонгації кредитного договору. 
Жодного доказу, що позичальник ініціював продовження строку користування кредитом та зміну дати повернення всієї суми кредиту матеріали справи не містять. 
Таким чином вимога позивача в частині стягнення заборгованості з нарахованих та несплачених відсотків за користування кредитом поза межами строку кредитування є безпідставними.
Так, згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до вимог статей 525-526, 530, 1050 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, тому позичальник зобов`язаний своєчасно вносити плату за користування грошима.
Згідно частини 1 статті 1048ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Враховуючи, що нарахування відсотків після закінчення строку кредитування за відсутності відомостей щодо продовження строку дії Договору, обумовленого сторонами, суперечить указаним вище вимогам законодавства, то суд вважає, що з відповідача на користь позивача, який набув права грошової вимоги за указаним кредитним договором підлягає стягненню заборгованість в межах строку дії укладеного Договору № 34224078897-145842 від 08.11.2021 у розмірі 1280 грн., яка складається з непогашеного тіла кредитуу розмірі 1000 грн. та 280 грн. процентів, нарахованих в межах строку дії Договору.

Щодо Договору № 103620430 від 23.09.2021 року, суду зазначає наступне. 
23.09.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 в електронному порядку укладено Договір №103620430, умовами якого встановлено сума кредиту (загальний розмір) : 20000 гривень. Тип кредиту - кредит. Строк кредиту 30 днів. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до умов кредитного договору у вигляді стандартної процентної ставки.
Сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.
При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.
Згідно п. 2.3.1.1. Договору Пролонгація на пільгових умовах: Позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що Кредитодавцем надана така можливість Позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством (далі - Правила), що розміщені на веб-сайті Товариства tengo.ua (далі Сайт Товариства) за посиланням https://tengo.ua/s/documents і є невід`ємною частиною цього Договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом Позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту.
п. 2. 3.1.2 Договору сторони домовилися, що позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у Позичальника відсутня заборгованість перед Кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту).
Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п.1.6 Договору.
Отже, вказаним договором встановлені підстави пролонгації та межі строку кредитного договору в 90 днів, а саме з 23.09.2023 року по 22.12.2021 року.
Зі змісту розрахунку, долученого позивачем до позовної заяви, відповідач сплатив комісію за пролонгацію в розмірі 1000 грн., тіло кредиту в сумі 1000 грн. та проценти в розмірі 1900 грн., та продовжив користуватися кредитними коштами, в зв`язку з чим відбувалась пролонгація відповідно до розділу 2.3 Договору на строк що не може перевищувати 60 днів, тобто до 22.12.2021 року.
В той же час, як вбачається з розрахунку заборгованості відповідачу було нараховано відсотки після 22.12.2021 року, а саме за період з 23.12.2021 року по 29.12.2021 року. 
Водночас, позивачем до позовної заяви не долучені будь-які докази, які підтверджують, що відбулась повторна з 23.12.2021 року пролонгація строку кредитування, представником позивача не надані докази, що позичальник звертався з пропозицією продовжити йому строк кредитування, як і не доведено, що позикодавець акцептував пропозицію позичальника про продовження строку кредитування на новий строк і на який саме.
З огляду на те, що позивач не надав суду докази, які підтверджують, що строк кредитування був продовжений згідно з умовами договору, не доведений строк, на який відбулась його пролонгація, а відтак суд не вбачає правових підстав для стягнення відсотків в розмірі, які заявлені до стягнення в сумі 100362,50 грн., оскільки позивачем не доведено, що вони нараховані в межах строку кредитування, погодженого сторонами в договорі про надання споживчого кредиту, що є його обов`язком згідно зі ст.ст. 12,81 ЦПК України.
Нарахування відсотків за користування кредитними коштами поза межами строку кредитування не передбачено нормами матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, а відтак є неправомірним.
Розмір процентів за період з 23.09.2021 року по 22.12.2021 року становить 59512,50 грн. ( 30 днів х250 грн.) + (7 днів х 237,50 грн.) + (53 дні х 950 грн.).
З урахуванням уже сплачених відповідачем процентів в розмірі 1900 грн., з відповідача на користь позивача слід стягнути проценти за період з 23.09.2021 року по 22.12.2021 року в розмірі 57612,50 грн. (59512,50-1900). 
Щодо стягнення з відповідача комісії в сумі 2000 грн., суд зазначає наступне.
Умовами укладеного між сторонами правочину, вони погодили сплату комісії за надання кредиту 2000.00 грн., яка нараховується одноразово (п.1.5.1).
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит).
Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, -щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Судом встановлено, що згідно пункту 1.5.1 Договору про споживчий кредит від 23.09.2021 року №103620430, комісія за надання кредиту: 2000.00 грн., яка нараховується за ставкою 10.00 відсотків від суми кредиту одноразово. 
Аналіз пункту 1.5.1 указаного Договору свідчить, що в ньому не зазначено переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з наданням кредиту, які надаються позичальнику та за які кредитодавцем встановлена комісія. Позивачем не надано доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні договору.
Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про те, що положення пункту 1.5.1 Договору щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію за надання кредиту є нікчемними відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Указаний висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 09.10.2024 року у справі № 582/202/22, в якій надавалась правова оцінка тотожному пункту договору про споживчий кредит.
Також суд зауважує, що положення договору про надання споживчого кредиту, які передбачають здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні Закону України «Про захист прав споживачів», є нікчемними. Надання кредиту є по суті основним обов`язком кредитодавця за умовами укладеного із споживачем договором, а не послугою, виконання якого не може здійснюватися за окрему плату.
Таким чином, позовна вимога про стягнення заборгованості за комісією з відповідача в сумі 2000,00 грн. задоволенню не підлягає. 
Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує, заборгованість не погашає, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту) 19000 грн. та процентів (в межах строку на який було надано кредит) в сумі 57612,50 грн.

Щодо Договору № 4579071 від09.10.2021 року, суду зазначає наступне. 
Судом встановлено,що у матеріалах справи наявний договір про споживчий кредит № 4579071 від 09.10.2021 року, згідно п.1.1 якого Кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п.1.3.Договору надати Позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п.1.2. Договору ,а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п.1.4. Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Кредит надається з метою задоволення потреб Позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Типом кредиту є кредит. Сума(загальний розмір) кредиту становить 20000.00 грн. у валюті: Українські гривні.
Відповідно до п.п. 2.1 Договору, Кредитні кошти надаються Позичальнику шляхом переказу на Картковий рахунок. 
У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме: надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.
Зазначене узгоджується із висновками Верховного Суду, наведеними у постанові від 11 вересня 2024 року у справі № 752/17604/15-ц (провадження № 61-14780св23).
У постанові Верховного Суду від 06 травня 2020 року (справа № 372/223/17, провадження № 61-10667св18) міститься правовий висновок, згідно з яким факт отримання кредиту може бути доведено не лише заявою про видачу готівки, а й сукупністю інших доказів, зокрема: кредитним договором, меморіальними ордерами на видачу коштів, виписками про рух коштів по рахунку, заявами на переказ готівки, тощо.
В матеріалах справи відсутні належні, достатні та допустимі докази на підтвердження укладення кредитного договору, зокрема щодо перерахування коштів, як це передбачено пунктом 2.1. Договору. Матеріали справи не містять жодного доказу про те, що відповідач в особистомукабінеті зазначав будь-які банківські рахунки чи банківські картки.
З доданих до матеріалів справи квитанції № 1788731840 від 09.10.2021 року та платіжного доручення № 583000316, вбачається, що кошти згідно договору 4579071 в сумі 200000 грн. були перераховані на рахунок № НОМЕР_1 (а.с.72,74). 
Однак, наведене платіжне доручення не підтверджує перерахування суми кредиту Відповідачу, оскільки як анкета-заява на кредит, так і сам Кредитний договір, так само як і будь-які інші документи у справі не містять відомостей про те, що банківська карта № НОМЕР_6 *18 емітована на ім`я Відповідача або була зазначена Відповідачем як банківська карта для перерахування суми кредиту Кредитодавцем.
Згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк» від 10.03.2026 повідомлено, що на ім`я ОСОБА_1 в Банку не емітовано карту № НОМЕР_1 . 
Інших належних та допустимих доказів на підтвердження, того що кошти були перераховані на рахунок який належить відповідачу ОСОБА_1 та що картка № НОМЕР_1 відкрита на ім`я відповідача, позивачем суду не надано. 
Відповідно до вимог ч.ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). 
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).
У відповідності до вимог ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.
Частинами першою-третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
З урахуванням того, що на підтвердження позовних вимог, позивач не надав належних доказів, які підтверджують надання ним відповідачу кредитних коштів у розмірі, які були передбачені наявним у матеріалах справи договором, суд приходить до висновку про те, що позивач не довів наявність у відповідача заборгованості за договором про споживчий кредит № 4579071 від 09.10.2021 року.
Таким чином, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову в цій частині.

Щодо Договору № 86829 від 16.10.2021 року, суду зазначає наступне. 
З матеріалів справи вбачається, що 16.10.2021 року між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит № 86829, умовами якого встановлено сума кредиту в розмірі 8000 грн. У відповідача за даним кредитним договором мається заборгованість: в розмірі 7256,82 грн. - тіло кредиту, 5305,75 грн. - відсотки. 
Даний розмір заборгованості визнає відповідач в повному обсязі. 
Щодо стягнення з відповідача комісії в сумі 701 грн., суд зазначає наступне.
Умовами укладеного між сторонами правочину, вони погодили сплату комісії за надання, управління та обслуговування кредиту (п.2.4, 2.5).
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит).
Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, -щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Аналіз пунктів 2.4 та 2.5 указаного Договору свідчить, що в ньому не зазначено переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з наданням кредиту, які надаються позичальнику та за які кредитодавцем встановлена комісія. Позивачем не надано доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні договору.
Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про те, що положення пунктів 2.4 та 2.5 Договору щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію за надання, управління та обслунговування кредиту є нікчемними відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Указаний висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 09.10.2024 року у справі № 582/202/22, в якій надавалась правова оцінка тотожному пункту договору про споживчий кредит.
Також суд зауважує, що положення договору про надання споживчого кредиту, які передбачають здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні Закону України «Про захист прав споживачів», є нікчемними. Надання кредиту є по суті основним обов`язком кредитодавця за умовами укладеного із споживачем договором, а не послугою, виконання якого не може здійснюватися за окрему плату.
Таким чином, позовна вимога про стягнення заборгованості за комісією з відповідача в сумі 701, 00 грн. задоволенню не підлягає. 
Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує, заборгованість не погашає, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту) 7256,82 грн. та процентів в сумі 5305,75 грн. 
Отже, з урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача, який набув право вимоги до нього заборгованості за договорами № 3422407897-145842 від 08 листопада 2021 року, № 103620430 від 23.09.2021 року, за кредитним договором № 86829 від 16.10.2021 року, загальний розмір якої становить 90455 грн. 07 коп. 

Щодо судових витрат. 
Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Таким чином, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, у розмірі 1085,46 (90455,07 (сума, що стягується) : 258037,07 (сума, заявлена до стягнення) х 3096,44 (сума сплаченого судового збору)) .
Що стосується витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне. 
Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133та частин 1 - 3 ст.137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.
Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 25000 грн. Представник відповідача вважає розмір витрат позивача на правничу допомогу завищеним та просить зменшити до 10000 грн. 
Згідно з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу подано договір про надання правничої допомоги від 02 липня 2024, з додатками, заявка на надання юридичної допомоги № 65 від 01.12.2025 року, витяг з Акту № 25 про надання юридичної допомоги від 31.12.2025 року.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 року у справі№922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Подібний висновок викладений також і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 року у справі 904/4507/18.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 року у справі № 904/4507/18).
Враховуючи складність справи, обсяг і складність виконаної роботи, часткову обґрунтованість позовних вимог, суд вважає, що зазначені позивачем витрати на професійну правничу допомогу є неспіврозмірними, та вважає за необхідне зменшити розмір витрат на правову допомогу у розмірі до 10000 грн. 
Таким чином, з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених щодо нього вимог підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3505,51 грн. (90455,07 : 258037,07 х 10000) .

Представником відповідача заявлено вимогу про стягнення з позивача понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 10000 грн. Згідно з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу подано договір про надання правничої допомоги від 02 лютого 2026 та квитанцію про сплату ОСОБА_1 на рахунок адвоката Менько Д.Д. 5000 грн. правничої допомоги. Оскільки на час розгляду справи відповідачем та його представником не надано суду доказів на підтвердження понесення ним витрат на правничу допомогу в сумі 10000 грн., тому суд приходить до висновку, що документально підтвердженні витрати відповідача ОСОБА_1 по сплаті правничої допомоги складають 5000 грн. 
Оскільки судом позов задоволено частково, тому з позивача на користь відповідача пропорційно до задоволених щодо нього вимог підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3247,25 грн. (167582,00: 258037,07 х 5000).
Керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, 258-259, 263 - 265 Цивільного процесуального кодексу України, Суд, -
ухвалив:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами, - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (код ЄДРПОУ 42640371) заборгованість:
- за кредитним договором № 3422407897-145842 від 08 листопада 2021 року у розмірі 1280,00 грн., з яких: 1000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 280,00 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом;
- за кредитним договором № 103620430 від 23.09.2021 року у розмірі 76612,50 грн., з яких: 19000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 57612,50 заборгованість за процентами за користування кредитом;
- за кредитним договором № 86829 від 16.10.2021 у розмірі 12562,57 грн., з яких: 7256,82 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 5305,75 грн. - заборгованість за процентами, 
а всього в розмірі 90455 (дев`яносто тисяч чотириста п`ятдесят п`ять ) грн. 07 коп. 
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (код ЄДРПОУ 42640371) сплачений судовий збір в розмірі 1085,46 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 3505,51 грн.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (код ЄДРПОУ 42640371) на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3247,25 грн.
В задоволенні іншої частини заявлених позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» - відмовити. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС", ел. пошта office@factoringp.ua тел. +380443740152, адреса: Україна, 03150, м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521, ЄДРПОУ 42640371.
Представник позивача: Сердійчук Ярослава Ярославівна, ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_2 , тел. НОМЕР_8 , адреса: вул. Ґедройця Єжи, будинок 6, офіс 521 РНОКПП НОМЕР_9 .
Відповідач: ОСОБА_1 , ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_3 , тел. НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Представник відповідача: Менько Дмитро Дмитрович , ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_4 , тел. НОМЕР_10 , адреса АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_11 .
Повний текст рішення складено 24 квітня 2026 року.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО  МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ	  І. М. Машина