Справа № 523/23018/25
Провадження №2-о/523/109/26

РІШЕННЯ
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2026 р.   м.Одеса

Пересипський районний суд міста Одеси

у складі: головуючої – судді Кремер І.О.,
з участю секретаря судових засідань Павлова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання № 24 в м. Одесі в порядку окремого провадження цивільну справу № 523/23018/25 (2-о/523/109/26) за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб – Одеської міської ради, Одеської міської військової адміністрації, державного нотаріуса Пересипської державної нотаріальної контори у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Малиновської Олени Костянтинівни про встановлення факту постійного проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб – Одеської міської ради, Одеської міської військової адміністрації, державного нотаріуса Пересипської державної нотаріальної контори у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Малиновської О.К. звернулась до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Обґрунтовуючи вимоги поданої заяви вказує на те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебували у зареєстрованому шлюбі. Однак, 18.03.2009 року шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано.
Утім, заявниця проживала разом із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією родиною як чоловік та жінка надалі, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, мали взаємні права та обов`язки тощо. Так, в січні 2025 року ОСОБА_2 помер, після чого відкрилася спадщина на належне йому майно. 
Пересипською державною нотаріальною конторою у м. Одесі була відкрита спадкова справа № 242/2025 щодо майна спадкодавця ОСОБА_3 . Так, листом державного нотаріуса Пересипської державної нотаріальної контори у м. Одеса Малиновської О.К. заявницю повідомлено про те, що на звернення останньої щодо оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого у січні 2025 року нотаріальна контора повідомляє, що із наданих документів не вбачається доказів родинних та інших відносин, факту проживання однією сім`єю на протязі не менше п`яти років до дня смерті спадкодавця із ОСОБА_2 та рекомендовано звернутись до суду. 
Весь час після розірвання шлюбу заявниця та ОСОБА_2 постійно проживали однією сім`єю в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме до смерті останнього. Під час сіпльного проживання, вони були пов`язані спільним побутом, мали один перед одним взаємні права та обов`язки, кохали один одного, піклувались один про одного, мали спільний бюджет. Після смерті ОСОБА_2 немає будь-яких інших спадкоємців, оскільки діти останнього відмовились від отримання належної їм частки у спадщині.
У зв`язку з цим, просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт постійного проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер в січні 2025 року у період із 2009 року по січень 2025 року в будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 однією сім`єю.
Представник заявника ОСОБА_1 – ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився. Однак, подав до суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримує та просить суд проводити розгляд справи за його відсутності.
Представник заінтересованої особи Одеської міської ради в судове засідання не з`явився, сповіщався судом про час та місце розгляду справи.
Представник заінтересованої особи Одеської міської військової адміністрації в судове засідання не з`явився, сповіщався судом про час та місце розгляду справи. 
Заінтересована особа державний нотаріус Пересипської державної нотаріальної контори у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Малиновська О.К. в судове засідання не з`явилась, сповіщалась судом про час та місце розгляду справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд доходить наступного висновку.
По справі встановлено, що у січні 2025 року помер ОСОБА_2 ,    ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 від 06.01.2025 року.
Пересипською державною нотаріальною конторою у м. Одесі була відкрита спадкова справа № 242/2025 щодо майна спадкодавця ОСОБА_3 .
ОСОБА_1 звернулась до Пересипської державної нотаріальної контори у м. Одесі із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією заяви ОСОБА_1 № 861 від 10.08.2025 року.
Так, листом державного нотаріуса Пересипської державної нотаріальної контори у м. Одеса Малиновської О.К. заявницю повідомлено про те, що на звернення останньої щодо оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого у січні 2025 року нотаріальна контора повідомляє, що із наданих документів не вбачається доказів родинних та інших відносин, факту проживання однією сім`єю на протязі не менше п`яти років до дня смерті спадкодавця із ОСОБА_2 та рекомендовано звернутись до суду, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією листа № 2265/02-14 від 10.09.2025 року.
Суд констатує, що на виконання вимог ухвали суду від 26.01.2026 року про витребування доказів від державного нотаріуса Пересипської державної нотаріальної контори у місті Одеса Малиновської О.К. була отримана належним чином засвідчена копія спадкової справи № 74113525 щодо майна ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер у січні 2025 року.
Судом було досліджено наявну в матеріалах справи зазначену вище копію Спадкової справи та встановлено наступне.
ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьками є  ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 від 21.12.1997 року.
Так, в матеріалах спадкової справи наявна копія заяви ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , посвідченої приватним нотаріусом ОМНО Міглазовою Ю.О., зареєстровано в реєстрі за № 1863 від 20.05.2025 року з якої вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , володіючи повним обсягом цивільної дієздатності, перебуваючи при здоровому розумі, ясній пам`яті та діючи добровільно, повністю усвідомлюючи значення своїх дій та їх правові наслідки, без примусу, без стороннього впливу, без фізичного чи психічного тиску зі сторони, згідно з її власним волевиявленням, яке відповідає її внутрішній волі, відмовляється від отримання належній їй частці у спадщині після смерті її батька – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер у січні 2025 року. 
ОСОБА_6 народилась ІНФОРМАЦІЯ_7 , батьками є  ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про народження Серії НОМЕР_3 від 26.02.1992 року.
13.01.2017 року між ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області було зареєстровано шлюб за актовим записом № 23. Після укладення шлюбу ОСОБА_6 змінила дошлюбне прізвище на ОСОБА_8 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_4 від 13.01.2017 року.
Так, в матеріалах спадкової справи наявна копія заяви ОСОБА_8 ,    ІНФОРМАЦІЯ_9 засвідченої державним нотаріусом у провінції Манітоба 86 Шієр Драйв, Вінніпег, Манітоба, R3R 2HB Ерік Б. Мартенс від 08.05.2025 року з якої вбачається, що ОСОБА_8 , громадянка України, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_7 , маючи повну громадянську правоздатність, перебуваючи при здоровому розумі та твердій пам`яті, діючи добровільно та повністю усвідомлюючи значення її дій та їх юридичні наслідки, без примусу, без зовнішнього впливу, без зовнішнього фізичного або ментального тиску, за власною волею, яка відповідає її внутрішньому наміру, відмовляється отримувати частку спадщини, яка належить їй після смерті її батька, ОСОБА_2 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер у січні 2025 року і був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . 
Із заявами про прийняття спадщини ніхто, окрім ОСОБА_1 не звертався та у Спадковому реєстрі відсутня інформація щодо заповітів/спадкових договорів залишених ОСОБА_2 
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про розірвання шлюбу Серії НОМЕР_5 від 18.03.2009 року.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги, заявниця вказує на те, що остання надалі проживала разом із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією родиною як чоловік та жінка, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, мали взаємні права та обов`язки тощо. Весь час після розірвання шлюбу заявниця та ОСОБА_2 постійно проживали однією сім`єю в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме до смерті останнього. Під час сіпльного проживання, вони були пов`язані спільним побутом, мали один перед одним взаємні права та обов`язки, кохали один одного, піклувались один про одного, мали спільний бюджет. 
Так, в матеріалах справи наявна копія Договору дарування посвідченого приватним нотаріусом ОМНО Єсіною Л.М., зареєстрованого в реєстрі за № 3735 від 04.06.2002 року з якої вбачається, що ОСОБА_9 подарувала, а гр.  ОСОБА_2 і ОСОБА_1 прийняли у дар, у рівних частках кожний, 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в  АДРЕСА_2 під № двадцять шостим та складається в цілому з однієї черепашникової житлової будівлі. 
Окрім того, в матеріалах справи наявна Довідка про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № Д1-129479-ю/о з якої вбачається, що за адресою:  АДРЕСА_1  зареєстровані/задекларовані такі особи: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_11 ,  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_12 ,  ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Відповідно до Довідки № Д1-129438-ю/о від 03.06.2025 року  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою:  АДРЕСА_1 .
В матеріалах справи наявний Акт від 20.10.2025 року підписаний ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 з якого вбачається, що вище перелічені особи підтверджують наступні факти: факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер в січні 2025 року, в період із 23.08.2002 року по січень 2025 року в будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 однією сім`єю. Факт ведення спільного господарства, спільного утримання будинку, наявності спільного сімейного бюджету, надання взаємного піклування та утримання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вказаний період. Факт того, що похованням ОСОБА_2 займалася ОСОБА_1 .
Окрім того, в матеріалах справи наявна копія Договору замовлення на організацію та проведення поховання № 142733 від 06.01.2025 року з якої вбачається, що цей договір-замовлення укладено між замовником ОСОБА_1 та виконавцем: ритуальною службою м. Одеси – КП «Спеціалізоване підприємство комунально-побутового обслуговування». Предметом укладання договору-замовлення є: організація та проведення поховання померлого, облаштування місця поховання ОСОБА_2 . 
Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (абзац перший частини другої статті 3 СК України).
Згідно приписів ч. 4 ст. 3 СК України сім`я утворюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких. Що не суперечать моральним засадам суспільства.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) зроблено висновок, що «вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України)».
Згідно вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню, оскільки факт спільного проживання сам по собі без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те, що між сторонами склалися та мали місце протягом вказаного періоду часу усталені відносини, які притаманні подружжю.
Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту спільного проживання, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці.
Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів, які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин, притаманних подружжю.
Вказаний висновок сформовано у постанові КЦС/ВС від 04.12.2023 року за результатами розгляду справи № 543/563/22, яку суд вважає за необхідним застосувати при розгляді даної справи.
Відповідно до Хартії прав сім`ї, сім`я це щось більше, ніж просто правова, суспільна чи економічна одиниця, це спільнота любові і солідарності, це те місце, де зустрічаються різні покоління і допомагають один одному зростати у людській мудрості та узгоджувати індивідуальні права з іншими вимогами суспільного життя.
Статтею 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено право кожного на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. При цьому органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.
Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом».
Процесуальні гарантії, викладені у ст.6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином, стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Colder v. theUnitedKingdom ), п. п. 28 - 36. Series A №18). Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення «спору судом».
Суд доходить переконання про доведеність факту спільного проживання заявниці ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу у період з 2009 року до смерті останнього, а саме січня 2025 року.
Згідно зі ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.
Згідно частини 1 статті 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.
Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.
Враховуючи те, що встановлення факту спільного проживання заявниці ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу у період з 2009 року до смерті останнього, а саме січня 2025 року породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд вважає за необхідне дану заяву задовольнити, оскільки вимога її законна, обґрунтована та підтверджена письмовими доказами, які в свою чергу є послідовними та логічними, а тому не викликають сумніву в їх правдивості.
Керуючись ст.ст. 263, 265, 293 - 294, 315, 319, 352, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб – Одеської міської ради, Одеської міської військової адміністрації, державного нотаріуса Пересипської державної нотаріальної контори у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Малиновської Олени Костянтинівни про встановлення факту постійного проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу – задовольнити. 
Встановити факт постійного проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , паспорт громадянина України № НОМЕР_7 виданий органом 5115 від 09.06.2025 року, та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлого у січні 2025 року відповідно до Свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 від 06.01.2025 року, із 2009 року по місяць смерті останнього, а саме січень 2025 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
У зв`язку з періодичним вимкненням електроенергії в приміщенні Пересипського районного суду м. Одеси, повний текст рішення суду складено 30 березня 2026 року.

Суддя Пересипського 
районного суду м. Одеси     І.О. Кремер