Справа № 131/449/26 
Провадження № 1-кп/131/32/2026 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2026  м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі 
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.01.2026 за № 12026020250000012 за обвинуваченням 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мервин, Оратівського району, Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, несудимого, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, 
учасники: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , –

ВСТАНОВИВ: 

ОСОБА_3 , постановою Липовецького районного суду Вінницької області від 14.11.2023, яка набрала законної сили 27.11.2023, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років. Оскільки, 22.09.2023 о 12 годині 30 хвилин ОСОБА_3 , будучи позбавленим права керувати транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без посвідчення водія, керував автомобілем марки ВАЗ 2108, державний номерний знак НОМЕР_1 , на автодорозі с. Хороша - м. Липовець та був зупинений працівниками відділу поліції № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області за порушення Правил дорожнього руху. В подальшому постановою Липовецького районного суду Вінницької області від 25.04.2024, яка набрала законної сили 06.05.2024, ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 34 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років, оскільки ОСОБА_3 будучи позбавлений права керування транспортними засобами, 10.04.2024 о 11 години 52 хвилини керував мототрактором «ЗУБР» без номерного знаку по вул. Столярського в м. Липовець, Липовецької ТГ, Вінницького районну Вінницької області та відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП а також протокол та постанову за ч. 4 ст. 126 КУпАП. Окрім того, ОСОБА_3 , постановою Липовецького районного суду Вінницької області від 14.10.2024, яка набрала законної сили 25.10.2024, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130, та ч. 5 ст. 126 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 40 800 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років, оскільки 21.09.2024 о 10 годині 36 хвилин діючи умисно керував міні-трактором «Zubr» рухався по автомобільній дорозі Т-30 сполученням с. Хороша м. Липовець, Липовецької ТГ, Вінницького району Вінницької області та був зупинений працівниками відділу поліції № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області за порушення Правил дорожнього руху і відносно ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення, від 21.09.2024 за ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП. У подальшому постановою Іллінецького районного суду Вінницької області від 03.06.2025, яка набрала законної сили 20.08.2025, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 та ч. 5 ст. 126 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 40 800 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки ОСОБА_3 16.05.2025, керував автомобілем марки ВАЗ 2103 державний номерний знак НОМЕР_2 по вул. Європейські в м. Іллінці, Іллінецької ТГ, Вінницького району Вінницької області та був зупинений працівниками поліції за порушення правил дорожнього руху та відносно ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 ч. 2 ст. 130 КУпАП. Однак, ОСОБА_3 , достовірно знаючи про наявність вказаних судових рішень, маючи реальну можливість виконати постанови суду, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України, ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими для виконання, ігноруючи їх вимоги та усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи з прямим умислом, вчинив дії, направлені на невиконання постанов суду. Так, продовжуючи умисно не виконувати рішення суду, якими ОСОБА_3 позбавлений права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення вказаних вище вимог законодавства 29.12.2025 о 11 годині 20 хвилині ОСОБА_3 зупинений працівниками поліції під час керування транспортним засобом, а саме автомобілем марки ВАЗ 2108 державний номерний знак НОМЕР_3 по вул. Вільшанській в м. Іллінці, Іллінецької ТГ, Вінницького районну Вінницької області, за порушення правил дорожнього руху та відносно нього винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 121 КУпАП. Отже, ОСОБА_3 , в період часу з 22.02.2023 по 29.12.2025 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання систематично керував транспортними засобами, чим вчиняв свідомі тривалі, дії, спрямовані на умисне невиконання постанов суду, які набрали законної сили, якими його позбавлено права керування транспортними засобами.
Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, врахувавши, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому суд з`ясував, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками судового провадження, не досліджувалися, за винятком документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих його даних, заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат та речових доказів.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні при зазначених вище обставинах визнав повністю, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини. При цьому надав суду показання про те, що він достовірно знав про наявність кількох судових рішень, якими його було позбавлено права керування транспортними засобами за вчинення адміністративних правопорушень. Попри це, усвідомлюючи протиправність своїх дій, він системно ігнорував встановлені судом заборони та продовжував керувати різними транспортними засобами на дорогах загального користування. Зокрема, протягом 2023–2025 років його неодноразово зупиняли працівники поліції під час дорожнього руху, що призводило до складання нових протоколів. Обвинувачений підтвердив, що діяв умисно, мав реальну можливість виконати постанови суду, проте свідомо їх не виконував. У скоєному щиро кається, обіцяє виправитись та в подальшому не вчиняти кримінальних правопорушень.
Заслухавши показання обвинуваченого, який визнав себе винуватим та добровільно повідомив суду обставини вчинення кримінального правопорушення, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.
Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння ним обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позицій.
З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена повністю поза розумним сумнівом, та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 382 КК України як умисне невиконання постанов суду, що набрали законної сили.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , передбачені ст. 66 КК України, – є щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , передбачених ст. 67 КК України, під час досудового розслідування не встановлено.
При обранні покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує: суспільну небезпечність вчиненого кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, яке згідно ст.12 КК України, є нетяжким злочином; наявність обставин, що пом`якшують вину обвинуваченого; дані про особу обвинуваченого, який несудимий, має постійне місце проживання, на диспансерному обліку у лікаря нарколога не перебуває, є учасником бойових дій, має на утриманні двох дітей, а також його відношення до скоєного, факт несплати обвинуваченим штрафів, відповідно до судових рішень про притягнення його до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України, у виді позбавлення волі.
Разом з тим, суд, беручи до уваги фактичні обставини кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином, дані про особу винного, який несудимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, те, що обвинувачений не ухилявся від слідства чи суду, вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав, приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, шляхом нагляду та виховного впливу органу пробації, що сприятиме його усвідомленню протиправності вчиненого діяння, налагодженню належної поведінки та недопущенню нових правопорушень.
У зв`язку з цим, суд ухвалює рішення про звільнення ОСОБА_3 на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк, тривалістю один рік із покладенням на нього обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України. Іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Процесуальні витрати відсутні.
Цивільний позов не заявлявся.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373-376, 381-382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком один рік.
На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку виконає покладені на нього обов`язки та не вчинить нового кримінального правопорушення.
Згідно п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Іллінецький районний суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: