Справа № 472/251/21

Провадження №1-кп/472/2/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2026 року      селище Веселинове
Миколаївської області

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря
судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні у залі суду № 3 у селищі Веселинове Миколаївської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12021152190000046 від 22.02.2021 року по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Хутірське Царичанського району Дніпропетровської області, освіта професійно-технічна, одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого: 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України,
Учасники судового провадження:
прокурор - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинувачений - ОСОБА_3 , 
захисник - ОСОБА_8 ,
потерпілі - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
законний представник - ОСОБА_12 ,
представник потерпілих - ОСОБА_13 ,

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 в квітні 2020 року в денний час, точну дату та час суду встановити не вдалося, знаходячись за місцем свого проживання, а саме по АДРЕСА_3 , свідомо знаючи, що його падчерка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є малолітньою, усвідомлюючи те, що остання не досягла статевої зрілості та не може об`єктивно сприймати те, що відбувається навколо неї, без застосування фізичного насильства та погроз, вирішив вчинити розпусні дії сексуального характеру відносно ОСОБА_11 . Залишившись віч-на-віч з малолітньою падчеркою ОСОБА_11 , у ОСОБА_3 виник умисел на її розбещення. Реалізуючи злочинний умисел, скориставшись відсутністю дружини та інших падчерок, ОСОБА_3 знаходився спільно із малолітньою ОСОБА_11 в одній із кімнат житлового будинку, лежачи на ліжку за переглядом телевізору. Розуміючи протиправність своїх дій, спрямованих на порушення статевої свободи, статевої недоторканості, нормального фізичного, психічного і соціального розвитку малолітньої, розуміючи, що спричиняє шкоду нормальному моральному та фізичному становленню малолітньої, формує антиморальні погляди у дитини, ОСОБА_3 засунув свою руку під одяг малолітньої ОСОБА_11 та умисно почав непристойно торкатися статевих органів малолітньої, вчиняючи розпусні дії фізичного характеру відносно своєї падчерки ОСОБА_11 . Свої дії припинив через певний проміжок часу (2-3 хвилини).
Крім того, ОСОБА_3 в травні 2020 року в денний час, точну дату та час суду встановити не вдалося, знаходячись за місцем свого проживання, а саме по АДРЕСА_3 , залишився наодинці зі своєю малолітньою падчеркою ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого у ОСОБА_3 виник умисел на її розбещення. Знаючи, що його падчерка ОСОБА_11 є малолітньою, усвідомлюючи те, що остання не досягла статевої зрілості та не може об`єктивно сприймати те, що відбувається навколо неї, реалізуючи злочинний умисел, скориставшись відсутністю дружини та інших падчерок, ОСОБА_3 знаходився спільно із малолітньою ОСОБА_11 в одній із кімнат житлового будинку, лежачи на ліжку за переглядом телевізору. Розуміючи протиправність своїх дій, спрямованих на порушення статевої свободи, статевої недоторканості, нормального фізичного, психічного і соціального розвитку малолітньої, розуміючи, що спричиняє шкоду нормальному моральному та фізичному становленню малолітньої, формує антиморальні погляди у дитини, ОСОБА_3 засунув свою руку під одяг малолітньої ОСОБА_11 та умисно почав непристойно торкатися статевих органів малолітньої, вчиняючи розпусні дії фізичного характеру відносно своєї падчерки ОСОБА_11 . Свої дії припинив через певний проміжок часу (2-3 хвилини).
Крім того, ОСОБА_3 влітку 2020 року приблизно о 22:00 годині, точну дату та час суду встановити не вдалося, знаходячись за місцем свого проживання, а саме по АДРЕСА_3 , зайшов до кімнати малолітньої падчерки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та залишившись з нею наодинці, у ОСОБА_3 виник умисел на її розбещення. Знаючи, що його падчерка ОСОБА_9 є малолітньою, усвідомлюючи те, що остання не досягла статевої зрілості та не може об`єктивно сприймати те, що відбувається навколо неї, реалізуючи злочинний умисел, скориставшись відсутністю дружини та інших падчерок, ОСОБА_3 знаходився спільно із малолітньою ОСОБА_9 в одній із кімнат житлового будинку та, підійшовши до її ліжка, присів навколішки. Після чого, розуміючи протиправність своїх дій, спрямованих на порушення статевої свободи, статевої недоторканості, нормального фізичного, психічного і соціального розвитку малолітньої, розуміючи, що спричиняє шкоду нормальному моральному та фізичному становленню малолітньої, формує антиморальні погляди у дитини, ОСОБА_3 , розстібнув ширінку штанів падчерки, засунув свою руку під нижню білизну малолітньої ОСОБА_9 та умисно почав непристойно торкатися статевих органів малолітньої, проникаючи пальцями всередину, вчиняючи розпусні дії фізичного характеру відносно своєї падчерки ОСОБА_9 . Свої дії припинив через певний проміжок часу (5-7 хвилин).
Крім того, ОСОБА_3 на початку серпня 2020 року в денний час, точну дату та час суду встановити не вдалося, знаходячись за місцем свого проживання, а саме по АДРЕСА_4 , залишився разом з малолітньою падчеркою ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наодинці, після чого у ОСОБА_3 виник умисел на її розбещення. Свідомо знаючи, що його падчерка ОСОБА_11 є малолітньою, усвідомлюючи те, що остання не досягла статевої зрілості та не може об`єктивно сприймати те, що відбувається навколо неї, реалізуючи злочинний умисел, скориставшись відсутністю дружини та інших падчерок, ОСОБА_3 знаходився спільно із малолітньою ОСОБА_11 в одній із кімнат житлового будинку, відпочиваючи на ліжку за переглядом телевізору. Розуміючи протиправність своїх дій, спрямованих на порушення статевої свободи, статевої недоторканості, нормального фізичного, психічного і соціального розвитку малолітньої, розуміючи, що спричиняє шкоду нормальному моральному та фізичному становленню малолітньої, формує антиморальні погляди у дитини, ОСОБА_3 , засунув свою руку під одяг малолітньої ОСОБА_11 та умисно почав непристойно торкатися статевих органів малолітньої, проникаючи пальцями всередину, вчиняючи таким чином розпусні дії фізичного характеру відносно своєї падчерки ОСОБА_11 . Свої дії припинив через певний проміжок часу (2-3 хвилини).
Крім того, ОСОБА_3 в середині серпня 2020 року в денний час, точну дату та час суду встановити не вдалося, знаходячись за місцем свого проживання, а саме по АДРЕСА_4 , залишився разом з малолітньою падчеркою ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наодинці, після чого у ОСОБА_3 виник умисел на її розбещення. Свідомо знаючи, що його падчерка ОСОБА_11 є малолітньою, усвідомлюючи те, що остання не досягла статевої зрілості та не може об`єктивно сприймати те, що відбувається навколо неї, реалізуючи злочинний умисел, скориставшись відсутністю дружини та інших падчерок, ОСОБА_3 знаходився спільно із малолітньою ОСОБА_11 в одній із кімнат житлового будинку на ліжку. Розуміючи протиправність своїх дій, спрямованих на порушення статевої свободи, статевої недоторканості, нормального фізичного, психічного і соціального розвитку малолітньої, розуміючи, що спричиняє шкоду нормальному моральному та фізичному становленню малолітньої, формує антиморальні погляди у дитини, ОСОБА_3 засунув свою руку під одяг малолітньої ОСОБА_11 та умисно почав непристойно торкатися статевих органів малолітньої, вчиняючи таким чином розпусні дії фізичного характеру відносно своєї падчерки ОСОБА_11 . Свої дії припинив через певний проміжок часу (2-3 хвилини).
Крім того, ОСОБА_3 наприкінці серпня 2020 року в денний час, точну дату та час суду встановити не вдалося, знаходячись за місцем свого проживання, а саме по АДРЕСА_4 , залишився разом з малолітньою падчеркою ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наодинці, після чого у ОСОБА_3 виник умисел на її розбещення. Свідомо знаючи, що його падчерка ОСОБА_11 є малолітньою, усвідомлюючи те, що остання не досягла статевої зрілості та не може об`єктивно сприймати те, що відбувається навколо неї, реалізуючи злочинний умисел, скориставшись відсутністю дружини та інших падчерок, ОСОБА_3 знаходився спільно із малолітньою ОСОБА_11 в одній із кімнат житлового будинку, лежачи на ліжку за переглядом телевізору. Розуміючи протиправність своїх дій, спрямованих на порушення статевої свободи, статевої недоторканості, нормального фізичного, психічного і соціального розвитку малолітньої, розуміючи, що спричиняє шкоду нормальному моральному та фізичному становленню малолітньої, формує антиморальні погляди у дитини, ОСОБА_3 засунув свою руку під одяг малолітньої ОСОБА_11 та умисно почав непристойно торкатися статевих органів малолітньої, вчиняючи таким чином розпусні дії фізичного характеру відносно своєї падчерки ОСОБА_11 . Свої дії припинив через певний проміжок часу (2-3 хвилини).
Крім того, ОСОБА_3 в січні 2021 року у вечірній час, точну дату та час суду встановити не вдалося, знаходячись за місцем свого проживання, а саме по АДРЕСА_5 , залишився разом з малолітньою падчеркою ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наодинці, після чого у ОСОБА_3 виник умисел на її розбещення. Свідомо знаючи, що його падчерка ОСОБА_11 є малолітньою, усвідомлюючи те, що остання не досягла статевої зрілості та не може об`єктивно сприймати те, що відбувається навколо неї, реалізуючи злочинний умисел, скориставшись відсутністю дружини та інших падчерок, ОСОБА_3 знаходився спільно із малолітньою ОСОБА_11 в одній із кімнат житлового будинку на ліжку. Розуміючи протиправність своїх дій, спрямованих на порушення статевої свободи, статевої недоторканості, нормального фізичного, психічного і соціального розвитку малолітніх, розуміючи, що спричиняє шкоду нормальному моральному та фізичному становленню неповнолітніх, формує антиморальні погляди у дитини, ОСОБА_3 засунув свою руку під одяг малолітньої ОСОБА_11 та умисно почав фізично торкатися статевих органів малолітньої, вчиняючи таким чином розпусні дії фізичного характеру відносно своєї падчерки ОСОБА_11 . Свої дії припинив через певний проміжок часу.
Крім того, ОСОБА_3 19.02.2021 року у вечірній час, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого проживання, а саме по АДРЕСА_5 , залишився віч-на-віч з малолітньою падчеркою ОСОБА_10 ,  ІНФОРМАЦІЯ_4 , після чого у ОСОБА_3 виник умисел на її розбещення. Свідомо знаючи, що його падчерка ОСОБА_11 є малолітньою, усвідомлюючи те, що остання не досягла статевої зрілості та не може об`єктивно сприймати те, що відбувається навколо неї, реалізуючи злочинний умисел, скориставшись відсутністю дружини та інших падчерок, ОСОБА_3 знаходився із малолітньою ОСОБА_10 в одній із кімнат житлового будинку, лежачи на ліжку. Розуміючи протиправність своїх дій, спрямованих на порушення статевої свободи, статевої недоторканості, нормального фізичного, психічного і соціального розвитку малолітньої, розуміючи, що спричиняє шкоду нормальному моральному та фізичному становленню малолітньої, формує антиморальні погляди у дитини, ОСОБА_3 розстебнув одяг малолітньої ОСОБА_10 та рукою умисно почав непристойно торкатися статевих органів малолітньої, проникаючи пальцями всередину, вчиняючи таким чином розпусні дії фізичного характеру відносно своєї падчерки ОСОБА_10 . Свої дії припинив лише через короткий проміжок часу (3-5 хвилин).
Крім того, ОСОБА_3 20.02.2021 року приблизно о 22:00 год., знаходячись за місцем свого проживання, а саме по АДРЕСА_5 , залишився наодинці з малолітньою падчеркою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , після чого у ОСОБА_3 виник умисел на її розбещення. Свідомо знаючи, що його падчерка ОСОБА_10 є малолітньою, усвідомлюючи те, що остання не досягла статевої зрілості та не може об`єктивно сприймати те, що відбувається навколо неї, реалізуючи злочинний умисел, скориставшись відсутністю дружини та інших падчерок, ОСОБА_3 силою відвів неповнолітню ОСОБА_10 до однієї із кімнат житлового будинку, де поклав на ліжко та ліг поруч із падчеркою. Розуміючи протиправність своїх дій, спрямованих на порушення статевої свободи, статевої недоторканості, нормального фізичного, психічного і соціального розвитку малолітньої, розуміючи, що спричиняє шкоду нормальному моральному та фізичному становленню малолітньої, формує антиморальні погляди у дитини, ОСОБА_3 розстебнув одяг малолітньої ОСОБА_10 та рукою умисно почав непристойно торкатися статевих органів малолітньої, проникаючи до середини та вчиняючи таким чином розпусні дії фізичного характеру відносно своєї падчерки ОСОБА_10 . Свої дії припинив лише через певний проміжок часу (3-5 хвилин).
Крім того, ОСОБА_3 21.02.2021 року приблизно о 22:00 год., перебуваючи в стані лікогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого проживання, а саме по АДРЕСА_5 , залишився віч-на-віч з малолітньою падчеркою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , після чого у ОСОБА_3 виник умисел на її розбещення. Свідомо знаючи, що його падчерка ОСОБА_10 є малолітньою, усвідомлюючи те, що остання не досягла статевої зрілості та не може об`єктивно сприймати те, що відбувається навколо неї, реалізуючи злочинний умисел, скориставшись відсутністю дгужини та інших падчерок, ОСОБА_3 силою відвів неповнолітню ОСОБА_10 до однієї із кімнат житлового будинку, де поклав падчерку на ліжко та ліг поруч із нею. Розуміючи протиправність своїх дій, спрямованих на порушення статевої свободи, статевої недоторканості, нормального фізичного, психічного і соціального розвитку малолітньої, розуміючи, що спричиняє шкоду нормальному моральному та фізичному становленню малолітньої, формує антиморальні погляди у дитини, ОСОБА_3 розстебнув одяг малолітньої ОСОБА_10 та рукою умисно почав непристойно торкатися статевих органів малолітньої, вчиняючи таким чином розпусні дії фізичного характеру відносно своєї падчерки ОСОБА_10 . Свої дії припинив лише після того як був застигнутий дружиною.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, не визнав повністю, суду показав, що він не вчиняв дій, в яких його обвинувачують, він не розбещував дітей. Пояснив, що це йому його колишня дружина ОСОБА_12 таким чином вирішила помститись за те, що він відмовився їх приписувати в будинку. На той час він проживав однією сім`єю з ОСОБА_12 та її неповнолітніми дітьми ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 . Він мав з дітьми добрі стосунки. Зі старшою дочкою ОСОБА_17 він говорив, намагався запитати в неї, для чого вони чинять на нього наклеп, а вона йому сказала: "Всі питання до мами". Він купив ділянку та почав будувати будинок, але він відмовився дружину та дітей приписувати за цією адресою, через це дружина вирішила його посадити та забрати будинок собі. Також обвинувачений зазначив, що, коли діти були ще меншого віку, то він мив їх, переодягав. Але в ті періоди часу, які йому інкримінують, він таких дій не вчиняв. Також зазначив, що старша дочка ОСОБА_18 з ним після порушення кримінальної справи спілкувалась та просила не казати мамі нічого. 
Незважаючи на повне невизнання вини, винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, показаннями потерпілих та законного представника потерпілих, свідків:
- Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 22.02.2021 (т. 1 а.с. 121), відповідно до якого старший слідчий СВ Вознесенського РУП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_19 прийняв усну заяву від ОСОБА_20 , яка повідомила, що її чоловік ОСОБА_3 упродовж року розбещував її 3-х малолітніх дочок;
- Актами обстеження житлово-побутових умов життя дітей в сім`ї ОСОБА_20 від 23.02.2021 року (т. 1 а.с. 122-123), відповідно до яких в родині стався випадок, коли ОСОБА_20 виявила, що її чоловік ОСОБА_3 чинив розбещення її неповнолітньої дочки ОСОБА_10 , 2009 року народження;
- Копіями свідоцтв про народження дітей ОСОБА_12 (заочним рішенням Веселинівського районного суду від 03.11.2021 року шлюб з ОСОБА_3 було розірвано та після розірвання шлюбу відновлено дошлюбне прізвище " ОСОБА_21 "; 14 лютого 2024 року ОСОБА_22 зареєструвала шлюб з ОСОБА_23 та змінила після державної реєстрації шлюбу прізвище на ОСОБА_12 ) (т. 2 а.с. 61-63, т.1 а.с. 124-126), відповідно до яких встановлено, що на момент вчинення інкримінованих ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , були малолітніми;
- Протоколом проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_20 від 10.03.2021 року з відеозаписом на DVD-R диску, що доданий до протоколу (т. 1 а.с. 137-140), відповідно до яких слідчий СВ Вознесенського РУП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_24 провела слідчий експеримент зі свідком ОСОБА_20 , яким встановила: Знаходячись за адресою - АДРЕСА_5 , а саме біля території двору домоволодіння, свідок ОСОБА_20 пояснила, що бажає надати показання та продемонструвати як саме 21.02.2021 року її чоловік ОСОБА_3 , знаходячись в одній із кімнат даного домоволодіння, здійснював розпусні дії відносно її неповнолітньої дочки ОСОБА_10 . Після цього свідок ОСОБА_20 запросила учасників слідчого експерименту до домоволодіння, де показала як 21.02.2021 року вона разом із молодшою дочкою ОСОБА_11 знаходилась на дивані в кімнаті-залі, де вони відпочивали. В цей час зі слів ОСОБА_20 вона почула голос середньої дочки ОСОБА_10 , яка декілька разів промовила слово "Ні". Після цього свідок ОСОБА_20 прослідувала разом із учасниками слідчої дії до іншої кімнати житлового будинку, де зі слів ОСОБА_20 було вимкнуте світло та увімкнений телевізор. Потім ОСОБА_20 ввімкнула в кімнаті світло та показала як на ліжку під вкритою ковдрою лежала її дочка ОСОБА_25 та чоловік ОСОБА_26 . Після цього свідок продемонструвала як відкинула ковдру та показала, що її чоловік лежав поряд з її дочкою спиною до телевізора, а ОСОБА_25 обличчям до ОСОБА_3 . При цьому, свідок вказала та показала, що одяг її дочки був приспущений, в тому числі нижня білизна (труси), а рука її чоловіка ОСОБА_3 перебувала на статевих органах ОСОБА_25 , при цьому вказівний палець його руки знаходився всередині піхви її дочки ОСОБА_10 . Після цього свідок ОСОБА_20 пояснила, що чоловік ОСОБА_3 відскочив від дочки, почав погрожувати їй, щоб вона нікому не розповідала про побачене та пішов з дому у невідомому напрямку, а дочка відразу побігла до іншої кімнати. Також на запитання, "що ти робиш?", ОСОБА_26 відповів: "Возбуждаю";
- Постановою про визнання та долучення до справи речових доказів від 10.03.2021 року (т. 1 а.с. 141), відповідно до якої слідчий СВ Вознесенського РУП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_24 визнала речовими доказами: флеш-картку та DVD-R диск з відеозаписом слідчого експерименту з участю свідка ОСОБА_20 від 10.03.2021 року;
- Показаннями в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_9 , яка допитана в присутності практичного психолога ОСОБА_27 , і яка суду показала, що вона знає із 6-ти років ОСОБА_3 , він колишній чоловік її матері ОСОБА_12 . В неї стосунки були нормальні з вітчимом ОСОБА_3 . Тоді було літо, їй було 12-13 років. Вони на той час проживали по АДРЕСА_3 . Проживали разом з матір`ю ОСОБА_12 , чоловіком матері ОСОБА_3 , сестрами ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . В один із вечорів вони разом із сестрами лежали на одному ліжку з ОСОБА_3 , він дивився щось по комп`ютеру, а вона дивилась телевізор. Потім він засунув їй руки в труси. Їй стало огидно та вона відразу після цього встала з ліжка та пішла до своєї кімнати і лягла на ліжко. ОСОБА_3 пішов за нею, сів на ліжко, приспустив їй бріджи та труси, і продовжив лізти руками до її статевого органу, кажучи при цьому: Це буде наш з тобою секрет". Коли ця ситуація сталася з ОСОБА_25 , то вона після цього розповіла матері, що ОСОБА_3 робив те саме з нею, що й з ОСОБА_25 . Вона не пам`ятає тієї обставини, що після того, як було відкрито кримінальне провадження, спілкувалась з ОСОБА_3 ;
- Показаннями в судовому засіданні неповнолітньої потерпілої ОСОБА_11 , яка допитана в присутності практичного психолога ОСОБА_27 , і яка суду показала, що на той момент вона проживала разом з сестрами ОСОБА_17 та ОСОБА_25 , матір`ю ОСОБА_12 та вітчимом ОСОБА_3 . Стосунки в них з вітчимом були нормальні. Коли вони проживали на АДРЕСА_3 , ввечері вона з вітчимом ОСОБА_3 лежали на ліжку та дивились телевізор вдвох. Потім ОСОБА_3 почав до неї приставати, лізти руками в труси, торкався її. Вона на той момент не розуміла, що сталося, але в неї було відчуття, що це щось неправильне, їй було соромно, огидно, тому вона не розповідала. Таких випадків було приблизно 6-7 разів, в різні періоди часу. Вона розповіла про те, що з нею робив ОСОБА_3 лише після випадку, коли матір застала його з його сестрою ОСОБА_25 ;
- Показаннями в судовому засіданні неповнолітньої потерпілої ОСОБА_10 , яка допитана в присутності практичного психолога ОСОБА_27 , і яка суду показала, що на той момент вона проживала разом з сестрами ОСОБА_17 та ОСОБА_28 , матір`ю ОСОБА_12 та вітчимом ОСОБА_3 . Стосунки в них з вітчимом були то нормальні, то не дуже. Коли вони проживали на вул. Зарічна в с-щі Веселинове, вона дивилася серіал, лежала на ліжку, поряд лежав також ОСОБА_3 . Вона була в шортах. Потім ОСОБА_3 рукою поліз до її статевого органу в труси, проникав пальцем в середину органу. Вона йому казала: "Ні, ні". Її матір ОСОБА_12 це почула, прийшла до них та побачила це все, і після цього вона розповіла матері, що ОСОБА_3 робив це з нею, торкався руками статевого органу, проникав пальцем всередину органу, приблизно три рази в різні періоди часу, на різних адресах, але деталі вона не пам`ятає;
- Показаннями свідка ОСОБА_12 , яка суду показала, що вона особисто бачила як ОСОБА_3 розбещував її середню дочку - ОСОБА_10 . На той час вона була з меншою дочкою ОСОБА_28 в іншій кімнаті. ОСОБА_3 тоді був в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, вів себе неадекватно. Ця подія була в лютому 2021 року. Вона з дочкою була в іншій кімнаті житлового будинку. Вона почула, що дочка ОСОБА_25 , якій на той час було 11-12 років, сказала: "Не треба!". На той момент вони проживали по АДРЕСА_5 . Після цього вона зайшла в кімнату до чоловіка з дочкою ОСОБА_25 . Увійшовши туди, побачила, що ОСОБА_3 лежав на ліжку, а поруч лежала її дочка ОСОБА_25 , по телефону дивилась серіал. Вони були вкриті ковдрою. Вона зняла ковдру та побачила, що ОСОБА_3 рукою торкався статевого органу дочки ОСОБА_25 , вказівним пальцем тикав всередину піхви. Після цього вона забрала ОСОБА_25 в іншу кімнату, а ОСОБА_3 вона вигнала з будинку і той пішов через декілька хвилин. Потім вона викликала працівників поліції, а також зателефонувала своїм кумам ОСОБА_29 та ОСОБА_30 та повідомила їй про цю подію, і вони також приїхали до неї. Її дочка ОСОБА_31 розповідала після цієї події їй, що таке траплялялось дуже часто, що ОСОБА_3 постійно вчиняв з нею такі дії, тобто вчиняв розбещення. Вона їй повідомила, що таких подій, окрім цієї, що вона застала особисто, було приблизно 10 разів. Старша дочка ОСОБА_32 , якій на 2021 рік було 13 років, розповіла їй, що 1 раз ОСОБА_3 ліз до неї, вона не хотіла цього, але ОСОБА_3 залякав її, а тому вона нічого не розповіла, їй було соромно і вона його боялася. Це було, коли вони ще жили по вул. Елеваторна в с-щі Веселинове, в 2020 році. Найменша дочка ОСОБА_16 , якій в 2021 році було 9-10 років, теж розповіла їй, що ОСОБА_3 , декілька разів ліз до неї, трогав її за статевий орган, скільки точно разів вона не пам`ятає, приблизно десь 3-5 разів це було. Також на уточнююче питання сторони захисту, свідок пояснила, що коли вона скинула ковдру, то чітко бачила, що ОСОБА_3 тикав вказівним пальцем всередину піхви її дочки ОСОБА_25 . Коли вона припинила ці дії, її дочка ОСОБА_25 була в стані шоку, схвильована і вона її відправила в іншу кімнату. ОСОБА_3 пояснював їй: "що він не винуватий, у всьому винний "Тік-Ток". Також вона зазначила, що діти до ОСОБА_3 ставилися нормально, і він до них також нормально ставився, займався їх вихованням, доглядав. Пояснила, що старша дочка ОСОБА_32 в той день була у родички - ОСОБА_33 , ночувала у неї. Коли вона їй зателефонувала, то дочка ОСОБА_18 повідомила їй, що ОСОБА_3 робив з нею те саме, що і з ОСОБА_25 одного разу, коли вони ще проживали по ОСОБА_34 , вона була в кімнаті, лежала на ліжку, а він прийшов до неї, сів на ліжко, і почав до неї приставати, лізти руками в зону геніталій, пальцями тикав, вона сказала йому припинити, а він пригрозив їй, щоб вона нікому про це не розповідала. ОСОБА_28 їй також розповідала про неодноразові випадки аналогічного типу, де ОСОБА_3 ліз до неї. ОСОБА_25 їй також повідомляла про неодноразові випадки аналогічного типу, де ОСОБА_3 чіплявся до неї, ліз до неї руками до статевого органу. Всі троє дочок їх сказали, що вони боялися та їм було соромно, а тому вони мовчали, бо ОСОБА_3 їм пригрозив та сказав нікому про це не розповідати, ОСОБА_25 та ОСОБА_28 обвинувачений ОСОБА_3 говорив, що її посадять в тюрму, а їх передадуть до дитячого будинку. Дочці ОСОБА_35 погрожував тим, що якшо вона розповість матері, то він повідомить про це усім її знайомим. Після цих подій її дочки потребували допомоги психолога, відчували моральне страждання, були в пригніченому стані. Також після цієї події вони їздили на телепередачу до Києва "Стосується кожного";
- Показаннями свідка ОСОБА_29 , який суду показав, що на той момент кума ОСОБА_12 зателефонувала його дружині ОСОБА_30 , вони поговорили по телефону. Після того як вони поговорили по телефону його дружина сказала йому, що треба терміново їхати до ОСОБА_12 , бо там якесь чи домагання, чи зґвалтування дочки ОСОБА_12 - ОСОБА_25 . І вони поїхали до ОСОБА_12 за адресою АДРЕСА_5 . Вони приїхали на мопеді, дружина разом з ОСОБА_12 пішли до будинку, а він лишився на вулиці у дворі. Через хвилин 15-20 вийшла дружина і сказала, що треба викликати поліцію. Сказала, що ОСОБА_12 у шоковому стані, тому сама не може викликати. Він набрав поліцію, а говорила по телефону його дружина ОСОБА_30 ;
- Показаннями свідка ОСОБА_30 , яка суду показала, що в той день їй зателефонувала кума ОСОБА_12 , вона дуже плакала, сказала їй, що ОСОБА_3 домагався її дочки ОСОБА_25 . Вони зібралися з чоловіком ОСОБА_29 та на мопеді поїхали до неї додому на АДРЕСА_5 . Коли вони приїхали, то ОСОБА_12 була в шоковому стані, плакала, була неспокійна, її довелося заспокоювати. Потім ОСОБА_12 повідомила їй, що почула як її чоловік ОСОБА_3 домагався її дочки ОСОБА_25 , і потім коли вона пішла до них і побачила неприємні речі. Вона заходила до будинку, ОСОБА_12 показувала їй, де це сталося. ОСОБА_3 в будинку вже не було. Її дочка ОСОБА_25 плакала. Потім вони розпитували разом з ОСОБА_12 дочок ОСОБА_25 та ОСОБА_36 , і остання ОСОБА_28 також розповіла, що ОСОБА_3 відносно неї також раніше вчиняв подібні дії як з ОСОБА_25 . А ОСОБА_25 розповідала, що ОСОБА_3 ліз де неї, робив їй боляче, ліз їй руками в трусики;
- Показаннями свідка ОСОБА_33 , яка суду показала, що старша дочка ОСОБА_12 - ОСОБА_32 є її двоюрідною сестрою, в 2021 році вона тимчасово іноді ночувала у неї по АДРЕСА_6 . Одного разу в 2021 році ввечері зателефонувала їй ОСОБА_37 і повідомила про те, що сталося, а саме, що вона застала як її чоловік ОСОБА_3 приставав до її дочки - ОСОБА_38 . Пізніше вже при особистій зустрічі ОСОБА_37 їй повідомляла, що коли вона зайшла до кімнати, то побачила, що ОСОБА_3 ліз руками до статевих органів її дочки ОСОБА_38 . Також після цієї ситуації їй особисто ОСОБА_32 розповідала, що до неї одного разу ОСОБА_3 також приставав, чи цілував, чи ще щось, вона точно не пам`ятає вже.
Суд приймає до уваги показання свідків ОСОБА_29 , ОСОБА_30 та ОСОБА_33 , оскільки вони узгоджуються з показаннями потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та показаннями свідка ОСОБА_12 . В судовому засіданні свідок ОСОБА_30 повідомила суду, що вона особисто чула, як малолітня потерпіла ОСОБА_31 , плачучи, в присутності своєї матері ОСОБА_39 розповідала, що обвинувачений ОСОБА_3 ліз до неї, засовував свою руку їй в трусики і їй було трохи боляче. Також вона чула, як в цей день і менша дочка ОСОБА_40 розповіла, що ОСОБА_3 раніше також і до неї приставав, вчиняв такі дії, як з ОСОБА_25 .
Свідок ОСОБА_12 також в судовому засіданні повідомила суд, що вона особисто 21 лютого 2021 року побачила, як ОСОБА_3 вчиняв розпусні дії відносно її середньої дочки ОСОБА_25 , засунув руку в трусики ОСОБА_25 та торкався її статевого органу, після цієї події з ОСОБА_25 її дочки ОСОБА_32 , ОСОБА_31 і ОСОБА_16 розповіли їй про вчинення таких самих розпусних дій відносно них обвинуваченим ОСОБА_3 . Показання свідка ОСОБА_33 узгоджуються з показаннями потерпілої ОСОБА_41 , яка їй після події з ОСОБА_25 особисто розповідала, що до неї одного разу ОСОБА_3 також приставав, цілував. Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_32 показала суду і підтвердила про вчинення одного епізоду розбещувальних дій відносно неї обвинуваченим ОСОБА_3 та підтвердила, що розповіла про це свідкові ОСОБА_42 . Допитані в судовому засіданні неповнолітні потерпілі ОСОБА_31 та ОСОБА_16 в присутності практичного психолога ОСОБА_27 , законного представника ОСОБА_12 , представника потерпілих адвоката ОСОБА_13 також пояснили суду про вчинення розпусних дій відносно них їх вітчимом ОСОБА_3 . Показання свідка ОСОБА_29 узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_30 щодо повідомлення по телефону свідком ОСОБА_12 його дружину свідка ОСОБА_30 про вчинення ОСОБА_3 відносно ОСОБА_43 розпусних дій та виклику і повідомлення поліцію про дану подію в лютому 2021 року. Отже, суд дійшов висновку, що показання вказаних свідків та показання потерпілих є логічними, послідовними, такими, що повністю узгоджуються між собою та з письмовими доказами, а тому підстав визнавати їх недопустимими чи не надавати їм віри, суд не вбачає.
Показання свідка сторони захисту ОСОБА_44 , яка суду показала, що з нею по сусідству проживали ОСОБА_20 та ОСОБА_3 з дітьми ОСОБА_17 , ОСОБА_25 та ОСОБА_28 . Стосунки у ОСОБА_3 з дітьми були нормальні, діти ставилися до нього як до батька, вона ніколи не чула, щоб він їх кривдив чи ображав. Одного разу вона звернулась до служби у справах дітей, бо ОСОБА_20 залишила дітей самих на свою матір, а саме десь поїхала. І тоді вона бачила, що у дочки ОСОБА_25 були сині ноги, як начебто її хтось побив. Одного разу її дочка ОСОБА_45 та син ОСОБА_46 розповіли їй, що коли вони з друзями гуляли на вулиці і запитали у ОСОБА_38 про те, чи це правда, що до неї чіплявся ОСОБА_3 , то вона їм відповіла, що: "Це все мама", суд не приймає до уваги та відкидає їх, вважає неналежним доказом по справі, оскільки вони ні доводять винуватість ОСОБА_3 , ні спростовують його винуватість. Крім того, сторона захисту не наполягала на виклику та допиті дітей ОСОБА_44 , з метою підтвердження повідомленого свідком факту про розмову її дітей з ОСОБА_15 . Також даний свідок не був очевидцем подій, а по суті лише надав характеристику, як сусідки, сім`ї ОСОБА_3 .
Показання свідка сторони захисту ОСОБА_47 , який суду показав, що його брат ОСОБА_3 прийшов до нього додому приблизно в 2021 році по АДРЕСА_1 . Він прийшов приблизно об 10-11 годині дня та пояснив, що посварився з дружиною ОСОБА_20 . Пояснив, що вони з дружиною щось не поділили, чи за будинок, чи ще за щось, він не пам`ятає. ОСОБА_3 пояснював йому, що він не розбещував дітей, що це все наклеп. Стосунки у ОСОБА_3 з дітьми були нормальні, діти ставилися до нього як до батька, він ніколи не чув, щоб він їх кривдив чи ображав, суд вважає неналежним доказом по справі, оскільки вони ні доводять винуватість ОСОБА_3 , ні спростовують його винуватість, окрім того спростовуються показаннями потерпілих ОСОБА_48 , ОСОБА_38 , ОСОБА_16 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_42 . Крім того, свідок ОСОБА_49 є рідним братом по материнській лінії обвинуваченого ОСОБА_3 , тому суд критично сприймає показання даного свідка.
Відповідно до даних свідоцтв про народження дітей ОСОБА_12 встановлено, що на момент вчинення інкримінованих ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , були малолітніми, а на момент їх допиту в суді 05.08.2025 року потерпіла ОСОБА_32 досягла повноліття (18 років), ОСОБА_38 виповнилося 16 років, ОСОБА_16 виповнилося 14 років.
Твердження обвинуваченого ОСОБА_3 , що він не вчиняв розбещення малолітніх дітей і на нього чиниться наклеп, повністю спростовуються показаннями самих потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які підтвердили, що ОСОБА_3 торкався їх статевих органів, проникав пальцем всередину статевого органу, а ОСОБА_10 та ОСОБА_11 також підтвердили, що такі дії вчинялись ОСОБА_3 неодноразового в різні проміжки часу. Підстав не довіряти поясненням потерпілих у суду немає, оскільки пояснення потерпілих є логічними, послідовними та незмінними і підтверджують стверджувані стороною обвинувачення обставини, які встановлені і судом. Сторона захисту таких обґрунтованих підстав не довіряти поясненням потерпілих не навела. До того ж, потерпілі були допитані з участю практичного психолога ОСОБА_27 , який також зазначив, що в поясненнях потерпілих вбачається щирість, видно, що дітям дана ситуація неприємна, вони душевно переживають.
Невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_3 є його правом. При цьому суд критично оцінює покази обвинуваченого щодо невчинення ним розпусних дій відносно малолітніх потерпілих та обмовляння його через помсту його колишньої дружини ОСОБА_50 , оскільки такі покази обвинуваченого не узгоджуються, суперечать та спростовуються сукупністю доказів, досліджених в судовому засіданні.
Відтак суд вважає безпідставними доводи обвинуваченого про те, що в ході судового провадження не було здобуто та не було надано безсумнівних доказів, які б свідчили про вчинення ним інкримінованого йому злочину.
Категорична незгода обвинуваченого ОСОБА_3 з пред`явленим обвинуваченням, яке визнано судом доведеним не може бути достатньою та обгрунтованою підставою для відкидання доказів, які підтверджують його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.156 КК України, а є лише способом захисту і намаганням спростувати ці докази, які об`єктивно вказують на вчинення останнім кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за скоєне.
Отже, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до переконання, що:
- винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, доведена, і суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 156 КК України - розбещення неповнолітніх, тобто вчинення розпусних дій відносно малолітніх осіб, вчинені членом сім`ї.
При призначенні обвинуваченому виду і міри покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого. 
Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Водночас згідно із ч. 2 зазначеної норми покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. 
Згідно зі ст. 12 КК України вчинене обвинуваченим ОСОБА_3 кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких злочинів.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не працює, одружений, колишній військовослужбовець, учасник бойових дій. 
Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 12.09.2022 року та виписок із медичних карток стаціонарного хворого солдат ОСОБА_3 31.08.2022 року отримав вибухову травму під час захисту Батьківщини в околицях нсп. Петрівка Херсонської області, виконуючи бойове завдання. Проходив тривале лікування.
Відповідно до свідоцтва про хворобу № 47 від 06.08.2024 року ОСОБА_3 захворів на туберкульоз під час проходження військової служби у грудні 2023 року. Був визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку. Згідно з виписками з медичних карток стаціонарного хворого ОСОБА_3 проходив лікування в 2022 - 2024 роках.
Відповідно до медичної довідки ТОВ "МЦ" Клініка "МЕДІСЕРВІС" від 27.10.2025 року та виписки з медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні з 27.10.2025 року по 10.11.2025 року у реабілітаційному центрі ТОВ "МЦ" Клініка "МЕДІСЕРВІС", діагноз: важкий гастроентероколіт, гострий панкреатит.
Відповідно до характеристики, виданої Веселинівською селищною радою, скарг щодо поведінки ОСОБА_3 від жителів селища та сусідів не надходило, до адміністративної відповідальності не притягувався.
Відповідно до досудової доповіді, складеної 20.12.2024 року в.о. начальника Вознесенського районного сектору № 1 філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_51 на обвинуваченого ОСОБА_3 , вбачається, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній та ризик небезпеки для суспільства ОСОБА_3 оцінюється як середній. На думку органу пробації виправлення ОСОБА_3 без реального позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.
Закон України "Про пробацію" у п.2 ч.1 ст.2 визначає досудову доповідь як письмову інфоромацію для суду, що характеризує обвинуваченого. Тому досудова доповідь має рекомендаційний характер.
КПК України не регулює порядок врахування судом досудової доповіді під час ухвалення вироку і не встановлює правові наслідки її неврахування.
Під час судового розгляду, судом не встановлено наявності в поведінці ОСОБА_3 належної критичної оцінки своєї протиправної діяльності, її осуду, бажання виправити ситуацію, яка склалась. При цьому, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 пробачення у потерпілих під час судового розгляду не просив, не вживав заходів щодо повного відшкодування моральної шкоди потерпілим, завданої своїми злочинними діяннями. 
Суд звертає увагу про високу суспільну небезпечність злочинів проти статевої свободи та статевої недоторканості неповнолітніх, що зумовлюється шкодою, яка заподіюється статевій недоторканості й нормальному фізичному і психологічному розвитку неповнолітнього та призводить до глибоких душевних травм і переживань, порушення нормального розвитку особистості.
На підставі наведеного, суд з урахуванням ступеня та характеру суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, вважає, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі.
З врахуванням викладених вище обставин, встановлених судом, враховуючи, що злочин вчинено щодо трьох малолітніх дітей, що встановлені судом обставини значно підвищують як суспільну небезпечність обвинуваченого, так і суспільну небезпечність вчиненого ним діяння, тому підстав для застосування до обвинуваченого положень ст.ст. 69 і 75 КК України суд не вбачає.
Згідно з чинними положеннями ст. 55 КК України у випадку, коли санкцією відповідної частини статті Особливої частини КК передбачено можливість призначення особі додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, суд, визнаючи особу винуватою у вчиненні відповідного кримінального правопорушення, має право призначити таке додаткове покарання незалежно від того, чи обвинувачений обіймав певну посаду або займався певною діяльністю на час вчинення кримінального правопорушення.
Відтак, враховуючи вищезазначене та обставини, вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітніх осіб, призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з навчанням та вихованням дітей, або займатися діяльністю, пов`язаною з роботою з дітьми, відповідатиме загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, є достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень та відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і особі обвинуваченого.
Суд, зважаючи на встановлені судом обставини, які впливають на вид та розмір покарання обвинуваченому, вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 156 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 (шість) місяців, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з навчанням та вихованням дітей, або займатися діяльністю, пов`язаною з роботою з дітьми, на строк 3 (три) роки, яке відповідатиме його особі, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення кримінальних правопорушень.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.
Відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , якого було затримано 22.02.2021 року, ухвалою слідчого судді Вознесенського міськрайонного суду від 23.02.2021 року було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а ухвалою Веселинівського районного суду Миколаївської області від 14.04.2021 року було застосовано до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 12 червня 2021 року включно.
29.04.2021 року ОСОБА_3 було звільнено під заставу в розмірі 45 400 гривень, що підтверджується відповіддю ДУ "Миколаївський слідчий ізолятор" від 06.05.2021 року (т. 1 а.с. 91).
За таких обставин, суд вважає за потрібне зарахувати у строк покарання обвинуваченому ОСОБА_3 попереднє ув`язнення, а саме один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі за період з 22.02.2021 року по 29.04.2021 року.
Крім того, 16.01.2020 року набрав чинності Закон України № 409-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо впровадження Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи, та посилення відповідальності за злочини, вчинені проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи».
Частиною 4 ст. 374 КПК України передбачено, що у резолютивній частині обвинувального вироку зазначається рішення про включення інформації про обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи до Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи.
Відповідно до Порядку формування та ведення Єдиного реєстру засуджених та осіб, узятих під варту, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2023/5 від 26.06.2018 року, із змінами та доповненнями, вказаний реєстр є складовою частиною Єдиного реєстру засуджених та осіб, узятих під варту, та містить відомості про осіб, які вчинили кримінальні правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи, у тому числі осіб, судимість яких за такі кримінальні правопорушення знята або погашена в установленому законом порядку.
У постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 03.10.2022 року у справі № 749/861/20 зазначено, що обов`язок суду ухвалити рішення про включення відповідної інформації до вказаного реєстру прямо передбачений положеннями КПК України.
Зважаючи на визнання ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітніх осіб, які ним були вчинені після набрання чинності Законом України № 409-IX від 19.12.2019 року, суд, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, вважає за необхідне включити відомості про ОСОБА_3 до Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи.
Речові докази у кримінальному провадженні необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України, а саме:
- DVD-R диск з відеозаписом слідчого експерименту з участю свідка ОСОБА_20 від 10.03.2021 року, - слід залишити у матеріалах кримінальної справи № 472/251/21 у Веселинівському районному суді Миколаївської області.
- флеш-картку з відеозаписом слідчого експерименту з участю свідка ОСОБА_20 від 10.03.2021 року, - слід залишити у матеріалах кримінального провадження у Веселинівському відділі Вознесенської окружної прокуратури.
Також судом встановлено, що у даному кримінальному провадженні процесуальні витрати відсутні. 
Відповідно до п. 11 ст. 182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Оскільки, 29.04.2021 року ОСОБА_3 було звільнено під заставу в розмірі 45 400 гривень, що підтверджується відповіддю ДУ "Миколаївський слідчий ізолятор" від 06.05.2021 року (т. 1 а.с. 91), то за такого суд вважає за необхідне після набрання даним вироком законної сили повернути вказану суму застави в розмірі 45 400 гривень заставодавцю.
Крім того, законним представником неповнолітніх потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 - ОСОБА_12 заявлено цивільні позови про відшкодування моральної шкоди в розмірі по 200 000 гривень за спричинення шкоди кожній дитині.
В судовому засіданні законний представник неповнолітніх потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 - ОСОБА_12 та потерпіла ОСОБА_9 підтримали позовні заяви та просили суд задовольнити позови.
Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Обвинувачений ОСОБА_3 позов про відшкодування моральної шкоди не визнав повністю.
В ході судового розгляду достовірно встановлено, що моральна шкода малолітнім потерпілим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11  завдана внаслідок неправомірних дій обвинуваченого ОСОБА_3 .
Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Згідно з ч. 1 та ч. 3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", з відповідними змінами, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. 
Сталою судовою практикою визначено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_3 , внаслідок яких малолітнім потерпілим спричинено моральні страждання, які дійсно зазнали негативних змін у їх житті, думки та спогади про наслідки психотравмуючої події, страх можливого повторення подій, негативні переживання, насторогу, тривогу. Крім того, вчинені розпусні дії по відношенню до малолітніх потерпілих спричинили їм психологічний біль, діти пережили емоційний стрес та продовжують нести моральні страждання, переживання, стреси та інші негативні фактори, які виміряти в грошовому еквіваленті неможливо.
Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд вважає суму відшкодування моральної шкоди у розмірі по 100 000 гривень кожній потерпілій такою, що відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості з врахуванням обставин, при яких було спричинено моральну шкоду потерпілим. 
Таким чином, суд дійшов висновку, що цивільні позови законного представника потерпілих про стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню на суму у розмірі по 100 000 гривень кожній потерпілій.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368-371, 373-374, 376, 615 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

ОСОБА_3  визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, і призначити йому покарання: 
- за ч. 2 ст. 156 КК України - у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з навчанням та вихованням дітей, або займатися діяльністю, пов`язаною з роботою з дітьми, строком на 3 (три) роки.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання, тобто із дня фактичного його затримання.
Зарахувати у строк покарання ОСОБА_3 попереднє ув`язнення, а саме один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі за період з 22.02.2021 року по 29.04.2021 року.
Строк додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з навчанням та вихованням дітей, або займатися діяльністю, пов`язаною з роботою з дітьми, строком на 3 (три) роки, обчислювати з моменту відбуття основного покарання.
Цивільні позови законного представника потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 - ОСОБА_12 та ОСОБА_9 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, - задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , на користь неповнолітньої потерпілої ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в інтересах якої діє її законний представник ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , моральну шкоду в розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень.
Стягнути з  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , на користь неповнолітньої потерпілої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в інтересах якої діє її законний представник ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , моральну шкоду в розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень.
Стягнути з  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , на користь потерпілої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та яка на момент ухвалення вироку вже досягла повнолітнього віку, моральну шкоду в розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень.
Речові докази у даному кримінальному провадженні, а саме: 
- DVD-R диск з відеозаписом слідчого експерименту з участю свідка ОСОБА_20 від 10.03.2021 року, - залишити у матеріалах кримінальної справи № 472/251/21 у Веселинівському районному суді Миколаївської області.
- флеш-картку з відеозаписом слідчого експерименту з участю свідка ОСОБА_20 від 10.03.2021 року, - залишити у матеріалах кримінального провадження у Веселинівському відділі Вознесенської окружної прокуратури.
Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 у виді застави скасувати після набрання вироком законної сили.
Повернути після набрання вироком законної сили заставодавцю суму застави в розмірі 45 400 (сорок п`ять тисяч чотириста) гривень, яка була внесена 29.04.2021 року за ОСОБА_3 на підставі ухвали Веселинівського районного суду Миколаївської області від 14.04.2021 року.
Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України включити інформацію про обвинуваченого ОСОБА_3 до Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Веселинівський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. 
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору, а учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, - не пізніше наступного дня після ухвалення судового рішення.

Суддя Веселинівського районного суду 
Миколаївської області ОСОБА_1