"23" квітня 2026 р. Справа № 363/2164/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

23 квітня 2026 року         м. Вишгород
Суддя Вишгородського районного суду Київської області Котлярова І.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з Вишгородського РУП ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

25.02.2026 року близько 07 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство відносно свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: кричала, виражалась нецензурною лайкою та шарпала, поводилась агресивно, внаслідок чого ОСОБА_2 завдано шкоди психологічному здоров`ю. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
ОСОБА_1 у судовому засіданні, яке відбулося 09.04.2026 року, щодо обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення заперечувала, зазначивши, що домашнього насильства відносно свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не вчиняла. Щодо обставин подій, які мали місце 25.02.2026 року пояснила, що її син дійсно взяв замок в пункті охорони академічного ліцею «Інтелект», однак, саме з наміром погратися, а не для того щоб захищатися від неї. Зазначила, що ОСОБА_2 є залюбленою дитиною в сім`ї, який виховується у атмосфері турботи та уваги, жодного фізичного чи психологічного насильства до нього не застосовується, його ніхто не б`є, не принижує та не ображає. Наголосила, що дитині забезпечені належні умови для проживання, розвитку та виховання.
В подальшому, ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце якого була належним чином повідомлена, поважність причин неявки суду не повідомила.
ОСОБА_3 , яка працює психологом у Академічному ліцеї «Інтелект», у судове засідання не з`явилася, надавши до суду письмові пояснення, відповідно до яких, остання зазначила, що нею було складено висновок за результатами психологічного інтерв`ю ОСОБА_2 . Під час вказаного інтерв`ю дитина поводилася досить напружено, та ухилялася від відповідей на поставленні питання, посилаючись до думки матері. Вважає, що складений висновок відображає психологічний стан ОСОБА_2 . 
Інспектор з ЮП СВГ ВП №1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області у судове засідання не з`явилася, надавши до суду письмові пояснення, з яких, зокрема вбачається, що в ході спілкування з ОСОБА_2 було встановлено, що його мати ОСОБА_1 вчиняє відносно нього домашнє насильство, про що ОСОБА_1 сама повідомила, після проходження дитиною психологічного інтерв`ю з відповідним психологом. Окрім того, з пояснень вбачається, що ОСОБА_2 взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах. 
Суддя дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.
Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Так, відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП - доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
За змістом ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, тягне за собою накладення штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.
Згідно ч. 2 ст. 173-2 КУпАП діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи, тягне за собою накладення штрафу від тридцяти до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до п`ятдесяти годин, або адміністративний арешт на строк від двох до десяти діб.
Об`єктивна сторона цього правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психологічному здоров`ю потерпілого.
Відповідно до ст. 1 ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству", домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Перевіривши матеріали справи, судом встановлено, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, що підтверджується наступними доказами: даними з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №971603 від 23.03.2026 року, відповідно до якого ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення відносно свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; рапортом інспектора з ЮП СВГ ВП №1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області Швед А., з якого зокрема вбачається, що під час перевірки повідомлення, зареєстрованого Вишгородським РУП ГУНП в Київській області до системи електронного документообігу за №24067-2026 від 02.03.2026 року, було встановлено, що 25.02.2026 року близько 07:00 год. за адресою: АДРЕСА_1 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виник словесний конфлікт, через що ОСОБА_1 почала кричати, виражатися нецензурною лайкою та шарпати, тим самим вчинивши домашнє насильство, яке завдало шкоди психологічному здоров`ю малолітнього; повідомленням директора Академічного ліцею «Інтелект» Вишгородської міської ради, скерованого Начальнику Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, з якого зокрема вбачається, що ОСОБА_2 25 лютого здійснив правопорушення, а саме: вкрав біля будинку охорони великий замок, який, як він повідомив, необхідний йому щоб відбиватися від матері яка його б`є. Також, ОСОБА_4 повідомив, що до них приходили працівники поліції, через неадекватні поведінку сім`ї; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 05.03.2026 року, відповідно до яких остання зокрема зазначила, що вона дійсно іноді може сварити сина, однак жодного правопорушення чи своєї вини, остання не визнає; письмовими поясненнями ОСОБА_2 , якого було допитано у присутності ОСОБА_1 , з яких зокрема вбачається, що останній під час розмови з працівниками ювенальної превенції зізнався, що його матір дійсно його ображає, а саме: може штурхнути, дати ляпас, а також словесно ображає та кричить; письмовими поясненнями ОСОБА_5 , відповідно до яких останній зокрема зазначив, що ОСОБА_2 повідомив, що взяв замок з метою самозахисту, оскільки його мати ОСОБА_1 вчиняє стосовного нього насильство; письмовими поясненнями ОСОБА_3 , відповідно до яких остання зазначила, що нею було проведено психологічне інтерв`ю з ОСОБА_2 , під час якого остання помітила, що ОСОБА_6 поводиться досить напружено та обережно. Під час розмови підтвердив, що його матір ОСОБА_1 вчиняє відносно нього домашнє насильство; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 23.03.2026 року, відповідно до яких остання зокрема зазначила, що 25.02.2026 року вона поводилась агресивно, кричала, виражалась нецензурною лайкою та шарпала свого сина ОСОБА_2 . Після проведення психологічного інтерв`ю звернула увагу на помилки у вихованні дитини, свою провину визнала у повному обсязі; висновком за результатами психологічного інтерв`ю ОСОБА_2 , відповідно до висновку та рекомендацій якого: дитина перебуває в кризовому середовищі, де систематично чиниться психологічне насильство та існують ризики фізичного насильства; існує пряма загроза повторної травматизації дитини або посилення агресії щодо неї у разі розголошення змісту бесіди законним представникам; дитина потребує невідкладного соціально-правового захисту та створення безпечних умов для надання фахової психологічної допомоги; довідкою-характеристикою на ОСОБА_1 , відповідно до якої остання характеризується негативно; копіями документів, що посвідчують особу ОСОБА_1 ; свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 ; копією постанови Вишгородського районного суду Київської області від 08.10.2025 року, відповідно до якого ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП.
Досліджені матеріали та перевірені письмові докази є належними та допустимими у розумінні ст. 251 КУпАП і свідчать про вчинення 25.02.2026 року ОСОБА_1 домашнього насильства відносно свого сина ОСОБА_2 . 
Щодо доводів ОСОБА_1 , суд зазначає, що останньою не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження своїх пояснень, наданих нею під час судового розгляду. Водночас не подано і будь-яких доказів, які б спростовували обставини, відображені у протоколі про адміністративне правопорушення та долучених до нього матеріалах.
Відтак, повно та всебічно дослідивши та оцінивши надані докази в їх сукупності, аналізуючи їх з точки зору допустимості, об`єктивності та достатності, а також за відсутності істотних суперечностей між ними, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке, передбачена ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Керуючись ст. 33 КУпАП, враховуючи особу правопорушниці, ступінь її вини, майновий стан, характер вчиненого адміністративного правопорушення, а також відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, суддя вважає за необхідне визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на останню адміністративне стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
Відповідно до статті 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі, передбаченому ЗУ «Про судовий збір». 
Керуючись ст. ст. 40-1, 173-2, 268, 279, 280, 283, 284, 287 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок на користь держави.
Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови – не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. 
У разі несплати штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. 
Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Вишгородський районний суд Київської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя            І.Ю. Котлярова