Справа № 206/2393/26 
Провадження № 1-кп/206/383/26 

ВИРОК 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2026 р. Самарський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретареві ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026047230000063 від 08 квітня 2026 року за обвинуваченням: 

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, маючої середньо-спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованої, заміжньої, маючої на утриманні малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, 

ВСТАНОВИВ:

02.04.2026 приблизно о 15 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебувала на дитячому майданчику разом зі своєю донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у сквері «Загиблих воїнів» за адресою: м. Дніпро, вул. Північнодонецька, 1А, де також знаходилась раніше їй не знайома ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка перебувала зі своєю донькою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та онуком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . 
У цей час між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник конфлікт, який супроводжувався словесною перепалкою.
Перебуваючи у тому ж місці та в той же час, тобто 02.04.2026 приблизно о 15 годині 00 хвилин, у ОСОБА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник кримінально-протиправний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 , перебуваючи навпроти ОСОБА_6 на близькій відстані, правою рукою схопила останню за волосся в потиличній частині голови, після чого лівою рукою нанесла їй не менше п`яти ударів у ділянку обличчя.
Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_3 , згідно з висновком судово-медичної експертизи, потерпілій ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження у вигляді двох синців, трьох саден обличчя, які утворилися внаслідок дії тупих твердих предметів, можливо руками нападника та відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.
Таким чином ОСОБА_3 , обвинувачується в умисному легкому тілесному ушкодженні, а іі дії кваліфікується за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Обвинувальний акт надійшов до суду разом з: реєстром матеріалів досудового розслідування та матеріалами досудового розслідування; розпискою обвинуваченої та захисника про отримання копії обвинувального акта, реєстру матеріалів досудового розслідування та копій матеріалів кримінального провадження; заявою підозрюваної ОСОБА_3 щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні; протоколом роз`яснення прав підозрюваній на можливість розгляду в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Вирішуючи питання про можливість розгляду обвинувального акту в спрощеному провадженні згідно положень ст.ст. 381, 382 КПК України суд враховує те, що обвинувачена беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна з розглядом обвинувального акту за її відсутності.
Так, згідно заяви підозрюваної ОСОБА_3 , яку вона підписала в присутності захисника ОСОБА_9 остання беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, згодна із встановленими під час досудового розслідування обставинами кримінального правопорушення, ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження, згодна на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні та просить суд призначити їй покарання у вигляді штрафу.
При цьому судом встановлено, що обвинувачена правильно розуміє зміст обставин кримінального проступку та розуміє наслідки розгляду кримінального провадження у спрощеному провадженні, передбачені ч. 2 ст. 302 КПК України щодо позбавлення права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, і сумнівів у добровільності її позиції суд не має.
Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може автоматично вважатись порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
При цьому, у відповідності до частини 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
За таких обставин, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає доведеним те, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 мало місце, дії обвинуваченої правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисні дії які виразилися в умисному легкому тілесному ушкодженні.
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого проступку, особу винної та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. 
Так, при призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком, а також враховує дані про особу обвинуваченої, яка вчинила кримінальне правопорушення проти здоров`я особи, в реєстрі осіб з наркологічними захворюваннями не значиться, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно, раніше не судима.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України, суд визнає її щире каяття.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 згідно ст. 67 КК України, відсутні. 
Статтею 50 КК України передбачено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Враховуючи викладене та вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, суд вважає за можливе у даному випадку призначити ОСОБА_3 покарання у межах, встановлених санкцією ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нового злочину.
Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».
Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.
Разом з наведеним, призначення іншого виду покарання буде досить суворим, враховуючи особу обвинуваченої ОСОБА_3 та буде становити надмірний тягар для останньої.
Цивільного позову у кримінальному провадженні не заявлено.
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 - не обирався.
Речові докази по кримінальному провадженню відсутні, а тому не підлягають вирішенню у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7,9, 100, 124, 301, 302, 369, 370, 374-376, 381, 382, 394-395 Кримінального процесуального кодексу України, суд –

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд міста Дніпра протягом 30 днів з дня його отримання.
У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий суддя ОСОБА_1