Справа №293/255/26
Провадження №1-кп/293/122/2026
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2026 року	селище Черняхів	

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 
прокурора ОСОБА_3 
потерпілого ОСОБА_4 
захисника ОСОБА_5 
обвинуваченого ОСОБА_6 
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Черняхів кримінальне провадження внесене до ЄРДР № 12025060610000721 від 30.11.2025 про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жадьки Черняхівського району, Житомирської області, українця, громадянина України, не одруженого, який має незакінчену середню освіту, утриманців не має, не працюючий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України

ВСТАНОВИВ:
І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
29.11.2025 близько 18 години 00 хвилин ОСОБА_6 завітав у гості до раніше знайомого ОСОБА_4 з метою спільного розпиття алкогольних напоїв. Так, у той самий день та час, перебуваючи на прибудинковій території за місцем проживання ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 спільно вживали алкогольні напої, а саме горілку. У подальшому 29.11.2025 близько 20 години ОСОБА_6 та ОСОБА_4 розпочали вживати алкогольні напої у одній з кімнат приватного домоволодіння що за адресою: АДРЕСА_1 .
Так, того ж дня близько 22 години, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_6 виник умисел на протиправне позбавлення життя ОСОБА_4 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_6 , у цей же день, час, місці та за вказаних обставин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, взяв з кухонного столу в одній з кімнат вищевказаного будинку ніж з рукояткою коричневого кольору та, усвідомлюючи протиправний характер своїх злочинних дій, наніс один удар клинком ножа в область грудної клітки зліва ОСОБА_4 , від чого останній впав на підлогу, після чого ОСОБА_6 , вважаючи, що виконав усі дії необхідні для доведення злочину до кінця, та ОСОБА_4 внаслідок отриманих тілесних ушкоджень помре, пішов з місця вчинення кримінального правопорушення до місця свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 .
Таким чином, ОСОБА_6 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі. Своїми протиправними діями ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді: колото-різана рана по передній поверхні передньої поверхні грудної стінки в проекції 4-5 ребер, по середній ключичній лінії розташована в поперечному напрямку, раньовий канал якої йде косо та проникаючи в рудну порожнину, що призвело до розвитку гемопневмоторексу (наявності крові та повітря лівій плевральній порожнині), за даними оперативного втручання 30.11.2025 вищевказане проникаюче колото-різане поранення утворилось від дії гострого предмету і травмуючим механізмом його утворення була сукупна колото-ріжуча дія такого предмета, але ідентифікувати даний предмет не можливо, оскільки не залишив за собою специфічних слідів для його ідентифікації. Дане ушкодження могло бути заподіяне 29.11.2025 що не суперечить даним медичної документації, відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя у момент спричинення.
Відтак ОСОБА_6 інкримінується, що він своїми умисними діями, які виразились у вчиненні закінченого замаху на умисне вбивство ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч.1ст.115 КК України.

II. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
В ході судового розгляду ОСОБА_6 свою вину визнав у повному обсязі.
Суду надав покази про те, що дійсно в листопаді 2025 під час розпиття спиртних напоїв разом із ОСОБА_7 за місцем проживання останнього та гри з ним у шашки, він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, взяв з кухонного стола в одній із кімнат ніж з рукояткою коричневого кольору та наніс один удар ОСОБА_4 клинком ножа в область грудної клітки зліва, від чого останній впав на підголу. 
Зазначив, що при нанесенні удару розумів, що наносить тілесне ушкодження у життєвий важливий орган. Після нанесення удару ножем повернувся до свого місця проживання, а ніж, яким наносив тілесні ушкодження викинув на присадибну ділянку за місцем проживання потерпілого ОСОБА_4 , що по АДРЕСА_1 .
Вказав, що викладені в обвинувальному акті обставини відповідають дійсності. У вчиненому щиро кається.
Під час останнього слова обвинувачений просив суворо його не карати.
У судових дебатах захисник обвинуваченого вказав, що його підзахисний, свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнає в повному обсязі та щиро кається, що просив врахувати суд при призначенні покарання.
Так, статтею 2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Суд, в силу вимог ч.6 ст.22 КПК України, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Пунктами 1 та 2 ч. 1 ст. 91 КПК України встановлено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках - на потерпілого.
У обґрунтування винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України, сторона обвинувачення посилалася на докази, які згідно зі ст. 85, 86, 94 КПК України є допустимими, належними, достовірними та достатніми, а саме: на показання потерпілого та відомості, що містяться у письмових доказах, наданих стороною обвинувачення.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що 29.11.2025 близько 18 години до його місця проживання, що по АДРЕСА_1 прийшли у гості його знайомі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , де вони спільно вживали алкогольні напої та грали в шашки. Через деякий проміжок часу ОСОБА_9 та ОСОБА_10 пішли до дому.Вказав, що вони з ОСОБА_6 надалі продовжували грати в шашки. Під час гри у шашки ОСОБА_6 раптово почав поводити себе неадекватно та ОСОБА_4 зрозумів, що він його хоче вдарити, тому встав зі стільця. В той момент, ОСОБА_11 схопив зі столу ножа із коричневою рукояткою та наніс один удар в область грудної клітки зліва. Показав, що від отриманого тілесного ушкодження потерпілий впав на підлогу. Також, потерпілий повідомив, що самостійно викликав карету швидкої допомоги, яка його госпіталізувала, що Черняхівського ТМО.
Щодо призначення міри покарання обвинуваченому зазначив, що на суворій мірі покарання не наполягає.
Стороною обвинувачення на підтвердження вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України, надано наступні документи, письмові та речові докази, які відповідно до ст. 358, 359 КПК України судом безпосередньо оголошені та досліджені, а саме:
- рапорт чергового відділу поліції №1 Житомирського районного управління поліції №1 ГУНП в Житомирській області від 30.11.2025 про те, що 29.11.2025 о 22:56 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 29.11.2025 о 22:55 за адресою: Житомирський район с. Жадьки, вулиця Шевченка 45, 103 чоловіку нанесли тяжкі тілесні ушкодження, а саме: ножове поранення в грудну клітку. Викликав самостійно;
- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 03.12.2025, від ОСОБА_4 , за якою останній повідомив, що 29.11.2025 близько 22:00 год. знайомий ОСОБА_6 за адресою: с. Жадьки, вул. Шевченка 45, наніс удар ножем в область грудної клітки ОСОБА_4 ;
- протокол огляду місця події від 30.11.2025, згідно якого проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 у присутності двох понятих, спеціаліста з доданою до протоколу огляду місця події фототаблицею до ОМП від 30.11.2025;
- протокол огляду місця події від 30.11.2025, згідно якого проведено огляд місця події, а саме відкритої ділянки місцевості за адресою: АДРЕСА_1 у присутності двох понятих, спеціаліста з доданою до протоколу огляду місця події фототаблицею до ОМП від 30.11.2025;
- протокол огляду місця події від 30.11.2025, згідно якого проведено огляд місця події, а саме приміщення ВП №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області з доданою до протоколу огляду місця події фототаблицею до ОМП від 30.11.2025, де у присутності двох понятих, спеціаліста ОСОБА_6 добровільно видав працівникам поліції чорну куртку;
- протокол огляду місця події від 30.11.2025, згідно якого об`єктом огляду є кімната проведення слідчих дій ВП №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області, що за адресою: м. Житомир, вул. Покровська 88, проведений у присутності двох понятих, підозрюваного ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_12 та спеціаліста з доданою до протоколу огляду місця події фототаблицею до ОМП від 30.11.2025;
- висновок експерта №2604 від 01.12.2025, за підсумками якого на підставі даних медичної документації на ім`я гр. ОСОБА_4 , враховуючи обставини справи, що вказані в постанові про призначення судово-медичної експертизи та відповідаючи на поставлені запитання:
У гр. ОСОБА_4 який поступив на стаціонарне лікування 30.11.2025 року в КНП «Черняхівське ТМО» було виявлено колото-різану рану по передній поверхні грудної стінки, на рівні 4-5-го ребер, по середньо-ключичній лінії зліва, що розташована в поперечному напрямку, раньовий канал якої йде косо-вниз та проникає в грудну порожнину, це призвело до розвитку гемопневмотораксу (наявність крові та повітря в плевральній порожнині) (за даними оперативного втручання 30.11.2025 року - в плевральній порожнини зліва 1 л крові та повітря). Вищевказане проникаюче колото-різане поранення грудної клітки зліва утворилося від дії гострого предмету і травмуючим механізмом його утворення була сукупна колючо-ріжуча дія такого предмету, ідентифікувати який, в даному конкретному випадку не можливо, оскільки відсутні будь-які дані, що дозволи б ідентифікувати такий предмет. Проникаюче колото-різане поранення грудної клітки зліва у гр. ОСОБА_4 могло бути заподіяне 29.11.2025 року, що не суперечить даним обставин, вказаних в постанові про призначення судово-медичної експертизи та відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення.
Враховуючи розташування колото-різаної рани у гр. ОСОБА_4 по передній поверхні грудної стінки, на рівні 4-5-го ребер, по середньо-ключичній лінії зліва, в поперечному напрямку, утворення її при падінні на поверхні можна виключити.
Враховуючи розташування колото-різаної рани у гр. ОСОБА_4 по передній поверхні грудної стінки, на рівні 4-5-го ребер, по середньо-ключичній лінії зліва, в поперечному напрямку, раньовий канал якої йде косо-вниз можна вважати, що заподіяння такого ушкодження власноруч не виключається;
- висновок експерта №СЕ-19/106-25/22129-Д від 08.12.2025, згідноіз яким: 
сліди папілярних узорів рук розмірами 16x36 мм (стрічка №1),14x28 мм (стрічка № 2), 17x28 мм (стрічка № 3), 16x34 мм (стрічка № 4), які вилучені в ході проведення огляду місця події від 30.11.2025, придатні для ідентифікації за ними особи, що їх лишила;
сліди папілярних узорів рук розмірами:16х36мм (стрічка №1) залишений вказівним пальцем лівої руки особи, дактилоскопічна карта якої заповнена на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 
- висновок експерта №1510 від 12.12.2025, за яким на основі даних судово-медичного дослідження речових доказів кров потерпілого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відноситься до групи АВ з супутнім антигеном Н, за ізосерологічною системою АВ0; в об. №1-4 знайдена кров людини. При серологічному дослідженні в об.№1-4 виявлені антигени ОСОБА_13 . Походження яких можливе за рахунок будь-якої особи, організму якому властиві дані ОСОБА_14 . Такою особою може бути ОСОБА_4 ;
- висновок експерта №336/ц від 19.12.2025, за підсумками якого при судово-медичній експертизі ножа (на клинку), об.1 виявлені сліди крові людини, статева належність яких не встановлена через деструктивні зміни в ядрах клітин крові Групова належність слідів крові не встановлена через невиявлення жодного з антигенів ізосерологічної системи АВО, що можливо через їх мінімальну кількість. На руків`ї ножа (об.2) вияві сліди поту, групова належність яких не встановлена через невиявлення жодного з антигенів ізосерологічної системи АВ0, що можливо через їх мінімальну кількість. Ядровмістимих клітин в об.2 не знайдено;
- висновок експерта №1509 від 10.12.2025 згідно із яким на основі даних судово-медичного дослідження речових доказів, при дослідженні в об№1-2 слідів крові не виявлено;
- висновок експерта №1508 від 08.12.2025, згідно із яким кров гр.-на ОСОБА_4 відноситься до групи АВ за ізосерологічною системою АВ0;
- протокол проведення слідчого експерименту від 19.12.2025 за участі потерпілого ОСОБА_4 , двох понятих, під час якого за адресою: вул. Шевченка 45, с. Жадьки, ОСОБА_4 розповів та відтворив на місці обставини спричинення йому тілесних ушкоджень ножем гр. ОСОБА_6 ;
- висновок експерта №156 від 05.02.2026, відповідно до якого згідно записів представлених на експертизу медичних документів у гр. ОСОБА_4 було виявлено колото-різану рану лівої половини грудної клітки, рановий канал якої проникає в ліву плевральну порожнину з ушкодженням серцевої сорочки та розвитком гемотораксу (наявність крові в плевральній порожнині), яке утворилося від дії колючо-ріжучого предмету, можливо в результаті нанесення одного удару клинком ножа, за обставин та в терміни, що вказані в медичних документах та постанові про призначення судово-медичної експертизи і є тяжким тілесним ушкодженням за ознакою небезпеки для життя. Ділянка розміщення колото-різаної рани є доступною для спричинення травмуючого впливу власною рукою.
- висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №32, складеному о 03:40 год. 30.11.2025, згідно якого встановлено, що гр. ОСОБА_6 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (2,4%проміле);
- висновок експерта №51 за результатами судово-психіатричної експертизи від 17.02.2026,згідно якого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час вчинення інкримінованого йому діяння тимчасовим розладом психічної діяльності або іншим хворобливим станом психіки, які б позбавляли його можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними - не страждав. Виявляв клінічні ознаки розладу особистості та поведінки внаслідок вживання алкоголю (F10.71 МКХ-10). Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_6 в даний час виявляє клінічні ознаки розладу особистості, та поведінки внаслідок вживання алкоголю, стан компенсації (F 10.71 МКХ-10). Може усвідомлювати свої дії та керувати ними.
- протокол пред`явлення речей (фотознімків) для впізнання від 10.02.2026 з доданою фототаблицею, згідно із яким за пред`явленими фотознімками речей під нумерацією №1, №2, №3, №4, потерпілий ОСОБА_4 заявив, що на фотознімку №2 він впізнає ніж, яким йому наніс удар ОСОБА_6 за місцем його проживання;
- висновок експерта №22-МК від 04.03.2026, згідно із яким на одязі потерпілого ОСОБА_4 виявлено наскрізне пошкодження, яке розташовується на передній поверхні зліва у верхній частині виробів. Дане пошкодження за своїм характером утворення являється колото-різаним та утворилося від одноразової проникаючої дії колючо-ріжучого предмету, який має лезо та обух. Ширина клинка на рівні занурення в одяг складає до 23мм. Пошкодження на одязі відповідає ушкодженню на тілі потерпілого ОСОБА_4 , а саме на одязі пошкодження розташовуються на передній поверхні зліва у верхній частині виробу, що відповідає ушкодженню на тілі, яке розташовується в ділянці грудної клітки зліва, а саме по серединній лінії на рівні 4-5-го міжребер`я. Враховуючи характеристику пошкодження на одязі потерпілого ОСОБА_4 , його механізм утворення та співпадіння розташування пошкодження на одязі з тілом, а також довжину пошкодження, що складає до 23мм, відсутність даних про глибину раневого каналу, а при досліджені клинка ножа було встановлено його конструктивні особливості, а саме, що ширина клинка ножа складає 23мм на відстані 30мм від вістря клинка, тому при співставленні даних показників не виключається можливість, що колото-різане пошкодження на одязі та на тілі могли утворитися від дії клинка ножа, який був представлений на дослідження, а також від будь-якого іншого колючо-ріжучого предмету, який володіє схожими конструктивними властивостями.
Крім того, під час судового розгляду були досліджені характеризуючі обвинуваченого ОСОБА_6 документи, зокрема:
- за даними Комунального некомерційного підприємства «Черняхіське територіальне медичне об`єднання» Черняхівської селищної ради обвинувачений ОСОБА_6 перебуває на обліку в лікаря психіатра з липня 2025, нарколога з січня 2025;
- за даними Комунального некомерційного підприємства «Обласний медичний спеціалізований центр» КНП «ОМСЦ`ЖОР ОСОБА_6 з 18.09.2025 по 01.10.2025 перебував на стаціонарному лікуванні/дз: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності; 
- довідка-характеристика на ОСОБА_6 , видана Жадьківським старостинським округом Черняхівської селищної ради, згідно якої обвинувачений за місцем проживання характеризується негативно, зловживає алкоголем, постійного місця роботи не має, часто порушує громадський порядок, на зауваження не реагує, до адмінстративної відповідальності не притягувався, із сусідами та односельцями відносини має нормальні;
- за даними ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_15 до лав Збройних Сил України районними (об`єднаним міським) ІНФОРМАЦІЯ_4 під час мобілізації не призивався, відомості щодо проходження військової служби відсутні;
- за даними ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_6 перебуває на обліку призовників.
Судом також досліджені процесуальні документи на підтвердження застосування та продовження стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу, а також процесуальні документи на підставі, яких здобувались докази, зокрема:
- постанова про визнання предметів речовими доказами у кримінальному провадженні і передачу їх на зберігання від 30.11.2025, якою визнано речовим доказом дві рюмки, футболку військового зразка та чоловічу кофту з довгим рукавом; 
- ухвала слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 03.12.2025 у справі №295/17077/25, за якою накладений арешт на дві чарки, які поміщені до сейф-пакету №5065626, футболку військового зразка та чоловічу кофту з довгим рукавом , що поміщені до сейф-пакету №0024779, які належать ОСОБА_4 ;
- ухвала слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 02.12.2025 у справі №295/17084/25 за якою накладений арешт на ніж довжиною 17 см, з лезом - 9 см, на поверхні якого виявлено речовину бурого кольору, який належить потерпілому ОСОБА_4 , та поміщений до сейф-пакету № 5885484, який було виявлено та вилучено 30.11.2025 у період часу 01.10. годин по 01.50 годин під час проведення огляду місця події на присадибній ділянці місцевості за адресою: АДРЕСА_1 у трав`яному покриві за координатами 50.6103207, 28.8001331;
- постанова про визнання предметів речовими доказами у кримінальному провадженні і передачу їх на зберігання від 30.11.2025, якою визнано речовим доказом синтетичну куртку чорного кольору з білими полосами; 
- ухвала слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 02.12.2025 у справі №295/17088/25, за якою накладений арешт на синтетичну куртку чорного кольору з білими полосами, яку поміщено до сейф-пакету №0024813, яка належить ОСОБА_6 ;
- протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину , у відповідності до ст.208 КПК України від 30.11.2025, згідно із яким ОСОБА_6 затриманий 30.11.2025 о 09год. 05 хв. у кримінальному провадженні 12025060610000721 від 30.11.2025 за підозрою у вчиненні злочинуза ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України;
- доручення для надання безоплатної вторинної правничої допомоги особі, яка відповідно до положень кримінального процесуального законодавства вважається затриманою та/або стосовно якої обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою від 3.11.2025 №004-060003195, яким доручено адвокату ОСОБА_12 забезпечити надання безоплатної вторинної правничої допомоги затриманому ОСОБА_6 ;
- заява ОСОБА_6 про добровільне надання працівникам поліції належного йому мобільного телефону;
- постанова про визнання предметів речовими доказами у кримінальному провадженні і передачу їх на зберігання від 30.11.2025, якою визнано речовим мобільний телефон марки «Редмі Нот8», імеі НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ; 
- ухвала слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 08.12.2025 у справі №295/17079/25, якою накладений арешт на мобільний телефон марки «Редмі Нот8», імеі НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який поміщено до сейф-пакету №0103358,належний ОСОБА_6 ;
- квитанція про отримання на зберігання речових доказів, вилучених стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження;
- заява ОСОБА_4 від 19.12.2025 про надання дозволу на проведення слідчого експерименту за адресою: вул. Шевченка 45, с.Жадьки.
Відомості, встановлені у зазначених документах, не є доказами винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України. Водночас, ці дані свідчать про дотримання норм чинного кримінального процесуального законодавства під час здійснення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та допустимість отриманих в ході його проведення доказів.
При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_6 суд уважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосувати, як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.
Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у справах "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21.04.2011 та "Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії" від 06.12.1998, де Європейський Суд наголошує про те, що "суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи "поза будь - яким розумним сумнівом" і така "доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою" (п. 150, п. 253). 
Зважаючи на всі викладені обставини, оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.
Зазначені вище докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.
Порушень вимог ст.87 КПК України не установлено.
Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених КПК України, враховуючи, що суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.
Таким чином, оцінивши в сукупності всі досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов до переконання про те, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України, доведена повністю "поза розумним сумнівом". 
Так, своїми умисними діями, які виразились у вчиненні закінченого замаху на умисне вбивство ОСОБА_4 , ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч.1ст.115 КК України.
Підстав, відповідно до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

ІІІ. Мотиви призначення покарання.
Згідно з приписами ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд виходить із встановлених положеннями ст. 50 КК України його мети, за якими покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. 
Так, нормами статті 50 КК України передбачено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Згідно з статтею 65 цього Кодексу суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Виправлення як мета покарання - це той наслідок, якого прагне досягнути держава передбаченими законом заходами примусу. Виправлення засудженого - це ті певні зміни в його особистості, які утримують його в подальшому від вчинення нових злочинів. Виправлення виявляється у внесенні коректив у соціально-психологічні характеристики засудженого, нейтралізації негативних криміногенних настанов, вихованні законослухняності та поваги до положень закону, в тому числі і кримінального. З моральної точки зору, виправлення засудженого і є кінцевою метою покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 виду та міри покарання, ураховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України є тяжким, суспільну небезпечність та характер скоєного ОСОБА_6 кримінального правопорушення, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого, який не судимий, за місцем проживання характеризується негативно, неодружений, утриманців не має, перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, та те, що відповідно висновку експерта №51 за результатами судово-психіатричної експертизи від 17.02.2026, під час вчинення інкримінованого йому діяння тимчасовим розладом психічної діяльності або іншим хворобливим станом психіки, які б позбавляли його можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними - не страждав.
Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 року у справі №1-33/2004 покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного; покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Правова держава, вважаючи покарання передусім виправним та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи. Обмеження конституційних прав обвинуваченого повинно відповідати принципу пропорційності: інтереси забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та безпеки тощо можуть виправдати правові обмеження прав і свобод тільки в разі адекватності соціально обумовленим цілям.
Враховуючи вище викладене, керуючись принципом гуманізму та індивідуалізації покарання, суд уважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі у межах санкції статті, за якою кваліфікуються його діяння, оскільки таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, та неможливим обрати відносно нього покарання не пов`язане з позбавленням волі.
Суд також бере до уваги і позицію сторони обвинувачення, яка підтримує публічне обвинувачення і реалізує відповідну функцію держави в кримінальному провадженні, яка зводиться до призначення міри покарання пов"язаної з позбавленням волі, а також враховує позицію потерпілого, який не наполягав на суровій мірі покарання. 
Разом з тим, зважаючи на встановлені обставини не знаходить підстав для призначення покарання обвинуваченому ні з урахуванням ст. 69 КК України ні з урахуванням ст. 75 КК України.
На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.
Цивільний позов не заявлений.
ІV. Вирішення питання щодо запобіжного заходу
В судових дебатах прокурор просив продовжити ОСОБА_6 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.
Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, в межах даного кримінального провадження, ОСОБА_6 затриманий 30.11.2025 о 09:05 год. в порядку ст. 208 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 02.12.2025 до підозрюваного ОСОБА_6 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, без визначення розміру застави, до 27.01.2026, строк дії якого ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 23.01.2026 та ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області від 24.02.2026 продовжувався. 
Оскільки обвинуваченому ОСОБА_6 судом призначається покарання у виді позбавлення волі, яке він повинен відбувати реально, зважаючи на дані про особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК, зокрема, ризику переховування від відбування покарання, який не зможе відвернути застосування менш суворого запобіжного заходу, тому вважає за необхідне продовжити дію обраного раніше стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах СІЗО Державної установи "Житомирська УВП (№8)" до набрання вироком законної сили, але не довше ніж 60 днів із дня ухвалення вироку суду.
Згідно ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.
З огляду на наведене, у строк покарання обвинуваченого необхідно зарахувати попереднє ув`язнення у період із 30.11.2025 з моменту його фактичного затримання, до набрання вироком законної сили з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України.

V. Рішення щодо речових доказів
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Долю речових доказів суд уважає за необхідне вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, при цьому скасувавши арешт накладений на них ухвалою слідчого судді відповідно до ст. 174 КПК України.

VІ. Процесуальні витрати
Процесуальні витрати у справі, що становлять 3 565,60 грн (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок), за проведення дактилоскопічної експертизи, у порядку ст. 124 КПК України слід покласти на ОСОБА_6 .
Керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 368-370, 373, 374, 376, 394,395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
1. ОСОБА_6 визнати винуватим за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.
2. Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з дня набрання вироком законної сили.
3. Зарахувати ОСОБА_6 , згідно з ч.5 ст.72 КК України, у строк відбування покарання період його попереднього ув`язнення з 30.11.2025 по дату набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.
4. Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити попередній - тримання під вартою, продовживши його дію до набрання вироком суду законної сили, але не довше ніж 60 днів із дня ухвалення вироку, тобто до 21.06.2026 включно.
5. Стягнути з ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь держави процесуальні витрати по справі за проведення експертизи у розмірі 3565,60 грн (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок).
6. Скасувати арешт накладений згідно:
- ухвали слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 03.12.2025 на дві чарки, які поміщені до сейф-пакету №5065626, футболку військового зразка та чоловічу кофту з довгим рукавом , що поміщені до сейф-пакету №0024779, які належать ОСОБА_4 ;
- ухвали слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 02.12.2025 на ніж довжиною 17 см, з лезом - 9 см, на поверхні якого виявлено речовину бурого кольору, який належить потерпілому ОСОБА_4 , та поміщений до сейф-пакету № 5885484, який було виявлено та вилучено 30.11.2025 у період часу 01.10. годин по 01.50 годин під час проведення огляду місця події на присадибній ділянці місцевості за адресою: АДРЕСА_1 у трав`яному покриві за координатами 50.6103207, 28.8001331;
- ухвали слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 02.12.2025 на синтетичну куртку чорного кольору з білими полосами, яку поміщено до сейф-пакету №0024813, яка належить ОСОБА_6 ;
- ухвали слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 08.12.2025 на мобільний телефон марки «Редмі Нот8», імеі НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який поміщено до сейф-пакету №0103358 та належить ОСОБА_6 .
7. Речові докази по справі:
- дві чарки, футболку військового зразка та чоловічу кофту з довгим рукавом - повернути потерпілому ОСОБА_4 , як власнику;
- синтетичну куртку чорного кольору з білими полосами, мобільний телефон марки «Редмі Нот8», імеі НОМЕР_1 , НОМЕР_2 - повернути ОСОБА_6 , як власнику;
- ніж довжиною 17 см, з лезом - 9 см, на поверхні якого виявлено речовину бурого кольору, який належить потерпілому ОСОБА_4 – знищити.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку

Головуючий суддя 	ОСОБА_16