КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 березня 2026 року м. Київ справа №320/31588/24

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "СІЛЬПО-ФУД" до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "СІЛЬПО-ФУД" з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 25.01.2024 №00031870911.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що висновки контролюючого органу, на підставі яких прийняте спірне ППР, є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на положення чинного законодавства, оскільки заборгованість, яка виникла у позивача після 24.02.2022 та до моменту його переходу на застосування особливостей оподаткування єдиним податком третьої групи за ставкою 2%, не може вважатися податковим боргом у розумінні пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України. На думку позивача, у контролюючого органу були відсутні правові підстави для самостійного зарахування сплачених позивачем сум за поточні податкові періоди після його переходу на застосування особливостей оподаткування єдиним податком третьої групи за ставкою 2% на погашення податкового боргу, згідно з черговістю його виникнення у період з 24.02.2022 до 31.07.2022, відповідно до п. 87.9 ст. 87 ПК України. Відтак, позивач вказує на протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення. 
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду поновлено ТОВ "СІЛЬПО-ФУД" строк звернення до суду з цим позовом, відкрито провадження в адміністративній справі та постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідач своїм правом подати відзив на позовну заяву скористався та повністю заперечив щодо обґрунтованості позовних вимог, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. 
Позивачем направлено також до суду відповідь на відзив та додаткові пояснення, в яких вказано про безпідставність доводів контролюючого органу, у зв`язку з чим спірне податкове повідомлення-рішення підлягає визнанню протиправним та скасуванню. 
Встановивши правові позиції сторін по справі та їх обґрунтування, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оглянувши письмові докази, які були надані до матеріалів справи, судом встановлено наступне.
19.12.2023 року Головним управлінням ДПС у Львівській області проведено камеральну перевірку ТОВ “СІЛЬПО-ФУД” щодо порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з акцизного податку.
Перевіркою встановлено, що ТОВ “СІЛЬПО-ФУД”, самостійно порушено терміни сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з акцизного податку з роздрібної торгівлі підакцизними товарами, згідно інформації з ІКС «Податковий блок». Про вищевказані обставини складено акт від 19.12.2023 № 35758/13-01-09-05/40720198 (сума штрафної санкції 38 176,85 грн.), що тягне за собою відповідальність у вигляді штрафних санкцій передбачених ст.124 ПКУ (детальний перелік декларацій та сум податкових зобов`язань визначених позивачем наведено у акті перевірки).
Не погоджуючись із висновками акта камеральної перевірки ТОВ “СІЛЬПО-ФУД” подано до контролюючого органу відповідні заперечення, за результатами розгляду яких контролюючий орган вирішив, що висновки, викладені в акті перевірки, визнані такими, що відповідають вимогам чинного законодавства
На підставі акта перевірки контролюючим органом було прийнято спірне податкове повідомлення-рішення форми «Ш» від 25.01.2024 № 00031870911 про застосування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов`язань на суму 38 176,85 грн.
Надалі ТОВ “СІЛЬПО-ФУД” подано скаргу до ДПС України на спірну ППР, за результатами розгляду якої прийнято рішення про відмову у задоволенні скарги та залишенні оскаржуваної ППР - без змін. 
Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням, вважаючи його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.
Відповідно до приписів частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються ПК України.
Підпунктом 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Згідно з пунктом 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
За вимогами п.п. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.
Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.
Як вбачається з п. 76.1. ст. 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.
Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.
Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.
Згідно з вимогами п.76.2. ст. 76 ПК України порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 86.2 ст. 82 ПК України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Згідно з пп. 14.1.175. п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.
Відповідно до абз. 5 п.п. 69.1 п. 69 підрозд. 10 розд. XX ПК України платники єдиного податку третьої групи, які використовують особливості оподаткування єдиним податком за ставкою 2 відсотки, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання податкових обов`язків, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до дня переходу таких платників на застосування особливостей оподаткування єдиним податком третьої групи за ставкою 2 відсотки за умови виконання ними таких податкових обов`язків, щодо реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, подання звітності, сплати податків і зборів, протягом 60 календарних днів з дня переходу на систему оподаткування, на якій такі платники податку перебували до обрання особливостей оподаткування єдиним податком за ставкою 2 відсотки.
Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що пунктом 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України передбачено особливості щодо питань оподаткування та перебігу визначеного законодавством строків, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, зокрема у період дії воєнного стану.
Судом встановлено, що ТОВ “СІЛЬПО-ФУД” було зареєстровано платником єдиного податку третьої групи за ставкою 2 % з 02 травня 2022 року відповідно до вимог пп. 9.2, 9.8 п. 9 підрозділу 8 розділу ХХ Податкового кодексу України.
Вказана обставина не заперечується сторонами.
Так, з огляду на положення абз. 5 пп. 69.1 п. 69 підрозд. 10 розд. XX ПК України, граничний термін сплати ТОВ “СІЛЬПО-ФУД” податкового зобов`язання з акцизного податку станом на момент складення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення не настав, оскільки платник податків був звільнений від відповідальності за несвоєчасне виконання податкових обов`язків, граничний термін виконання яких припадає на період, починаючи з 24 лютого 2022 року до дня переходу таких платників на застосування особливостей оподаткування єдиним податком третьої групи за ставкою 2 відсотки.
Суд наголошує на тому, що, законодавством визначено, що з 24 лютого 2022 року і протягом 60 календарних днів після повернення на загальну систему оподаткування у платників податків, які перейшли на спрощену систему за ставкою 2 %, відсутні підстави для виникнення податкового боргу відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України.
З огляду на вищенаведене, суд вказує, що заборгованість, яка виникла у позивача після 24.02.2022 по 31 липня 2022 року та до моменту його переходу на застосування особливостей оподаткування єдиним податком третьої групи за ставкою 2 відсотки не може вважитися податковим боргом у розумінні пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України.
Таким чином, контролюючий орган не мав правових підстав для зарахування сплачених позивачем сум за поточні податкові періоди після його переходу на застосування особливостей оподаткування єдиним податком третьої групи за ставкою 2 відсотки на погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення у період з 24.02.2022 до 02.05.2022 р.р. відповідно до п.87.9 ст.87 ПК України, що призвело до виникнення у позивача прострочення сплати акцизного збору у наступних податкових періодах.
Вказані правові висновки узгоджуються з правовими висновками, викладеними у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.09.2025 по справі № 320/38127/24.
Судом також встановлено, що зобов`язання з акцизного податку за лютий - березень 2022 року сплачені 14.03.2023, за квітень 2022 року сплачені 29.07.2022. 
Таким чином, починаючи з травня 2022 року, заборгованість із зобов`язань з акцизного податку у позивача була відсутня.
Разом з тим, як було зазначено вище, особливості з питань оподаткування у період дії воєнного стану передбачено, зокрема п. 69 підр. 10 р. XX «Перехідні положення» ПК України, а тому посилання контролюючого органу на п. 297.1 ст.297 ПК України є необґрунтованим з огляду на положення абз. 5 п.п. 69.1 п. 69 підрозд. 10 розд. XX ПК України.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення від 25.01.2024 №00031870911 є протиправним та підлягає скасуванню.
За визначенням частини першої статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Достатніми, у розумінні частини першої статті 76 КАС України, є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
За змістом частини другої вищезазначеної правової норми процесуального закону, питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Разом з тим частина перша статті 77 КАС України покладає на кожну сторону обов`язок довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності прийнятого податкового повідомлення-рішення, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.
Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду у розмірі 3 028,00 грн., що документально підтверджується платіжним документом.
Отже, оскільки позовну заяву задоволено, сплачений судовий збір за подачу позову до суду у сумі 3 028,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - Головного управління Державної податкової служби у Львівській області.
Керуючись статтями 2, 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
в и р і ш и в:
Адміністративний позов задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 25.01.2024 №00031870911.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СІЛЬПО-ФУД" (код ЄДРПОУ 40720198, 02152, м. Київ, пр. Павла Тичини, буд. 1В, каб. 188) судовий збір у розмірі 3 028,00 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Державної податкової служби у Львівській області (код ЄДРПОУ 43968090, 79003, м.Львів, вул.Стрийська, 35).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лисенко В.І.