П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/12972/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Матущак В.В. 
Суддя-доповідач - Капустинський М.М. 
24 березня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Капустинського М.М. 
суддів: Сапальової Т.В.  Шидловського В.Б. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 лютого 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернулася до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просила:
1. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) здійснити нарахування ОСОБА_2 який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 премії та додаткову винагороду за вересень 2024.
2. Зобов`язати Відповідача Військову частину НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) здійснити перерахування (виплату) належної ОСОБА_2 премії та додаткової винагороди за вересень 2024 його спадкоємці ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 ( НОМЕР_3 ) у розмірі 2/3 частки у спадщині після смерті ОСОБА_2 .
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що позивач, як законний представник малолітньої ОСОБА_3 вважає, що має право на всі нарахування та отримання належних загиблому ОСОБА_2 грошових сум у повному обсязі. Позивача протиправно позбавлено премії та додаткової винагороди за вересень 2024.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 лютого 2026 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
Зазначає, що з урахуванням наведенного можливо зробити єдиний висновок про те, що знаходження ОСОБА_2 під час виконання військових обов`язків у стані алкогольного (або наркотичного ) сп`яніння Відповідачем не доведено, тому відмова в нарахуванні згаданих виплат у вигляді премії та додаткової винагороді за вересень 2024 року з подальшою відмовою у їх виплаті спадкоємцям ОСОБА_2 - має безпідставний характер. Звертаю увагу, що, згідно оскаржуванного рішення суду стан алкогольного сп`яніння був встановлений судом на підставі тільки довідки Державного бюро розслідувань №58723/14-01-01/24 від 09.11.2024 року. Однак, саму таку довідку належним чином суд не досліджував, оскільки не надав оцінки вочевидь наявним протиріччям стосовно встановлення стану алкогольго сп`яніння у такий довідки та іншому твердженню про те, що однією з причин смерті стало отруєння парами нафти.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 є законним представником її малолітньої доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджуються свідоцтвом про народження дитини, батьком якої був ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , який який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 .
ОСОБА_2 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 та був виключений із особового складу частини у зв`язку із загибеллю, що підтверджуються свідоцтвом про смерть ОСОБА_2 .
Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина у вигляді грошових коштів які зазначені у Свідоцтві про право на спадщину. Спадкоємцями є малолітня ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 , інтереси якої представляє її мати ОСОБА_5 (третя особа) та малолітня ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про спадщину за законом (реєстр.№ 1242 від 11.07.2025).
Згідно Витягу з Наказу командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) №20 від 20.01.2025 зазначено про те, що смерть ОСОБА_2 пов`язана з проходженням військової служби.
В той же час зазначено у Витягу із Наказу №20 від 20.02.2025 і про те, що йому було нараховано премію за період з 01.09.2024 по 30.09.2024 та додаткову винагороду відповідно до Постанови КМУ від 28.02.2022 №168, однак відповідні грошові суми не були виплачені у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 виконувалися обов`язки військової служби у стані алкогольного сп`яніння.
Вважаючи порушеним право позивача на всі отримання належних загиблому ОСОБА_2 грошових сум у повному обсязі, а саме: премії та додаткової винагороди за вересень 2024, позивач звернулася до суду з цим позовом.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості вимог позивача, відтак і відсутності підстав для їх задоволення.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору та, відповідно до ч.1 ст.308 КАС України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача.
Приписами частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, визначає Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон №2011-XII).
Відповідно до абзаців 1 та 2 пункту 4 статті 9 Закону №2011-XII, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, а порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів.
Колегія суддів зазначає, що механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України визначає Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018 (далі - Порядок №260).
Разом з тим, спірним питання у даній справі є ненарахування та невиплата позивачу щомісячної премії за вересень 2024 та додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022.
Відповідно до пункту 1 розділу XVI вказаного Порядку №260 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право щомісяця здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) відповідно до їх особистого внеску в загальні результати служби.
Згідно з абзацу 3 пункту 5 розділу XVI Порядку №260 військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються, зокрема - за вживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибуття на службу в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння) - за місяць, у якому здійснено таке порушення.
Положеннями пункту 15 розділу XXXIV Порядку №260 також передбачено, що до наказів про виплату додаткової винагороди не включаються військовослужбовці, зазначені у пункті 2 цього розділу, які зокрема, вживали алкогольні напої (наркотичні або психотропні речовини) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибували на службу та/або виконували обов`язки військової служби в стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння, - за місяць, у якому здійснено таке порушення, оголошене наказом командира (начальника).
Судом встановлено, що 22.09.2024, перебуваючи на бойовому чергуванні та рухаючись на автомобілі "Nissan" моделі "Navara" у стані алкогольного сп`яніння (2,27 проміле) по дорозі НОЗ у напрямку Житомирського шосе, на т-образному перехресті з вул. Східна у м. Старокостянтинів Хмельницької області, близько 01:30 солдат ОСОБА_2 скоїв дорожньо-транспортну пригоду в результаті якої помер.
Зазначені обставини підтверджуються Актом службового розслідування (вх. №93/276 від 15.11.2024), витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 15.11.2024 №288 "Про результати службового розслідування", повідомленням старшого слідчого першого слідчого відділу територіального управління Державного бюро розслідувань у М. Хмельницькому та витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження №62024240010000583
З матеріалів справи встановлено, що відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 20.01.2025 №20 солдата ОСОБА_2 , гранатометника взводу охорони роти охорони 1 батальйону охорони, який загинув “22” вересня 2024 року, відповідно до пункту 230 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Сил України, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому склад)') від 20 січня 2025 року №2-РС виключеного зі списків особового складу Збройних Сил України у зв`язку із смертю, виключити зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з “23” вересня 2024 року, а з грошового забезпечення з “30" вересня 2024 року і направити документи для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_6 . Смерть пов`язана з проходженням військової служби.
Крім цього, у вказаному наказі зазначено: Відповідно до пункту 1 розділу XXX Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям ЗСУ та деяким іншим особам, затвердженого наказом МОУ від 07.06.2018 №260 (зі змінами) нарахувати належне, але не отримане солдатом ОСОБА_2 до дня смерті грошове забезпечення (у тому числі за весь місяць, у якому військовослужбовець помер):
- надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років за період з “01” вересня 2024 року по “30” вересня 2024 року:
- грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2023 рік - 20 календарних днів;
- за період з “01” вересня 2024 року по “30” вересня 2024 року премію не виплачувати (виконання обов`язків військової служби у стані алкогольного сп`яніння, довідка Державного бюро розслідувань №58723/14-01-01/24 від 09.11.2024);
- додаткову винагороду, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від “28” лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” зі змінами, не виплачувати (виконання обов`язків військової служби у стані алкогольного сп`яніння, довідка Державного бюро розслідувань №58723/14-01-01/24 від 09.11.2024).
Колегія суддів звертає увагу, що доказів визнання вказаного наказу протиправним чи його скасування позивач до суду не надав, а суд не встановив.
Відтак, за перебування в стані алкогольного сп`яніння під час виконання обов`язків військової служби ОСОБА_2 правомірно був позбавлений премії за вересень 2024.
Колегія суддів зазначає, що вказаний наказ щодо ОСОБА_2 прийнятий на підставі: наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 20.01.2025 №2-РС, свідоцтва про смерть серія НОМЕР_4 , виданого 23.09.2024 Старокостянтинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому району Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), витягу з протоколу засідання 11 Регіональної військово-лікарської комісії від 13.01.2025 №219, рапорту командира підрозділу.
Таким чином, вживання алкогольних напоїв чи перебування у стані алкогольного сп`яніння на території військової частини, виконання обов`язків військової служби у стані алкогольного сп`яніння є окремою, самостійною підставою для позбавлення військовослужбовця премії та додаткової винагороди, не залежить від притягнення до адміністративної відповідальності, а тому позивача правомірно позбавлено премії та додаткової винагороди за вересень 2024.
Враховуючи зазначене вище колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що відсутні підстави для визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу премії та додаткової винагороди за вересень 2024, а також зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу премію та додаткову винагороду за вересень 2024.
Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 лютого 2026 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Головуючий	 		Капустинський М.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Сапальова Т.В.    Шидловський В.Б.