ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/6021/24 Суддя (судді) першої інстанції: Геращенко В.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя  Грибан І.О.
судді:  Беспалов О.О.
Ключкович В.Ю. 
за участі:
секретар с/з Кващук Т.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , командира військової частини ОСОБА_2 , заступника командира військової частини ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити дії та стягнення коштів,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , командира військової частини ОСОБА_2 , заступника командира військової частини ОСОБА_3 , в якому просив суд:
- зобов`язати командування військової частини НОМЕР_1 належним чином зареєструвати, розглянути рапорт позивача та надати письмову відповідь;
- за порушення прав позивача та самоусунення від виконання своїх обов`язків стягнути на користь позивача з начальника штабу військової частини НОМЕР_1 , заступника командира - ОСОБА_3 , та з командира військової частини НОМЕР_1 - ОСОБА_2 компенсацію в розмірі 30000 грн.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 24 січня 2025 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити повністю. 
Апелянт мотивує свої вимоги тим, що рішення суду першої інстанції не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. 
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2025 року відкрито апеляційне провадження у справі та встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу, а також витребувано матеріали справи з суду першої інстанції, які надійшли 09 квітня 2025 року.
Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, що не перешкоджає її розгляду по суті.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2025 року справу на підставі ч. 2 ст. 311 КАС України призначено до апеляційного розгляду у порядку письмового провадження.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2025 року призначено апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24 січня 2025 року до розгляду в судовому засіданні на 14 січня 2026 року. Також зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 надати Шостому апеляційному адміністративному суду належним чином завірені копії документів, а саме: копію рапорту капітана ОСОБА_1 від 27.05.2024 №4.1-Р/670; копію журналу реєстрації рапортів Військової частини НОМЕР_1 ; копію відповіді ОСОБА_1 від 05.06.2024 №486; копію журналу реєстрації вихідної кореспонденції Військової частини НОМЕР_1 .
14 січня 2026 року у судовому засіданні оголошено по справі перерву до 28 січня 2026 року.
Окрім того, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2026 року повторно витребувано у Військової частини НОМЕР_1 належним чином завірені копії документів по справі №580/6021/24. 
Наразі, на виконання вимог ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2026 року представником Військової частини надіслано на адресу Шостого апеляційного адміністративного суду витребувані документи, а саме: копію рапорту капітана ОСОБА_1 від 27.05.2024 №4.1-Р/670; копію журналу реєстрації рапортів Військової частини НОМЕР_1 ; копію відповіді ОСОБА_1 від 05.06.2024 №486; копію журналу реєстрації вихідної кореспонденції Військової частини НОМЕР_1 .
28 січня 2026 року у судове засідання учасники судового процесу не з`явились та явки уповноважених представників до суду не забезпечили. Про дату, час та місце апеляційного розгляду справи були повідомлені належним чином.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги на предмет законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, колегія суддів звертає увагу на наступне.
Судом першої інстанції встановлено, що 27.05.2024 ОСОБА_1 подав відповідачу рапорт із клопотанням виплатити грошову допомогу відповідно до пункту 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Наказом командира військової частини №166 від 06.06.2024 капітана ОСОБА_1 , заступника командира роти з морально-психологічного забезпечення роти резерву солдатського складу військової частини НОМЕР_1 , звільненого за наказом командира 9 армійського корпусу Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 03.06.2024 № 157 з військової служби у запас за підпунктом "б" (за станом здоров`я - за наявності інвалідності (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу), вирішено з 06.06.2024 виключити із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та зняти з усіх видів забезпечення (з котлового забезпечення з сніданку 07.06.2024) і направити до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Не отримавши відповідь за результатами розгляду рапорту від 27.05.2024, позивач звернувся за захистом порушених прав до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Так, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України» на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
На момент розгляду цієї адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжений.
Згідно із статтею 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 №389-VIII (далі Закон №389-VIII), воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Згідно пункту 4 Указу №69/2022 призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.
У свою чергу, правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, врегульовано положеннями Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі Закон №2232-XII).
Згідно з ч. 1, 2 ст. 1 Закону №2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
На підставі статті 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (далі - Статут ЗСУ), із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.
Пунктом 31 Статуту ЗСУ встановлено, що начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.
Подання рапорту «по команді» означає направлення його в порядку підпорядкування безпосередньому командиру, який після розгляду та задоволення передає далі своєму безпосередньому командиру з відміткою про власне клопотання з відповідного питання. І так далі до прямого керівника, командира військової частини або іншої посадової особи, що наділена правом вирішувати питання по суті, зокрема, питання звільнення підлеглого військовослужбовця зі служби чи скасування рішень попередніх командирів. Рапорт має дійти до останньої ланки з клопотаннями безпосередніх (прямих) командирів (начальників) або з обґрунтуванням їх відсутності.
Отже, з наведеного правового регулювання спірних правовідносин, вбачається, що військовослужбовець зі службових питань подає рапорти, які мають бути розглянуті у встановленому порядку.
З матеріалів справи встановлено, що 27.05.2024 ОСОБА_1 подав відповідачу рапорт із клопотанням виплатити грошову допомогу відповідно до пункту 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Так, приписами Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, затвердженої наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 31.01.2024 № 40 визначено, що: «пункт 3.7.5. Факт і дата надходження документа до відповідального підрозділу військової частини (установи) обов`язково фіксується», «пункт 3.9.1. Реєстрація документів в електронній та паперовій формах (далі - документи) усіх категорій полягає у створенні запису облікових даних про документ та оформленні РМК в електронній формі у СЕДО із зазначенням обов`язкових реквізитів, за допомогою яких фіксується факт створення, відправлення або одержання документа шляхом проставлення на ньому реєстраційного індексу з подальшим записом у РМК необхідних відомостей про документ. Реєстрація документів проводиться з метою забезпечення їх обліку, моніторингу стану виконанням і оперативним використанням наявної в документах інформації. Реєструються документи незалежно від способу їх доставки, передачі чи створення.»
В обґрунтування позовних вимог та апеляційної скарги позивач зазначає, що станом на день видачі наказу про звільнення, так як і станом на 15.06.2024 рапорт не зареєстровано та не розглянуто.
Водночас, слід враховувати, що на виконання вимог ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2026 року відповідачем по справі надіслано на адресу Шостого апеляційного адміністративного суду додаткові докази по справі №580/6021/24, а саме: копію рапорту капітана ОСОБА_1 від 27.05.2024 №4.1-Р/670; копію журналу реєстрації рапортів Військової частини НОМЕР_1 ; копію відповіді ОСОБА_1 від 05.06.2024 №486; копію журналу реєстрації вихідної кореспонденції Військової частини НОМЕР_1 (а.с. 159-169).
Так, з надісланих відповідачем доказів колегією суддів встановлено, що рапорт позивача ОСОБА_1 , у відповідності до вимог Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, затвердженої наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 31.01.2024 №40, зареєстрований у журналі реєстрації рапортів військової частини НОМЕР_1 у день надходження, а саме 27.05.2024 за номером 4.1-Р/670.
У подальшому, з дотриманням вимог Закону України «Про звернення громадян» та Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, рапорт (заява) позивача ОСОБА_1 належним чином, у визначений нормами чинного законодавства, був розглянутий. За результатами розгляду позивачу 04.06.2024 за вихідним №486 була надана письмова відповідь.
Відтак, з наведеного вище вбачається, що на час звернення до суду з позовною заявою, рапорт (заява) позивача ОСОБА_1 був належним чином у відповідності до вимог Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Закону України «Про звернення громадян» та Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, затвердженої наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 31.01.2024 №40 зареєстрований та розглянутий.
Таким чином, враховуючи зазначені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що з боку Військової частини НОМЕР_1 не допущено бездіяльності та відсутні підстави вважати, що права позивача порушені у зв`язку з нерозглядом його рапорту про виплату грошової допомоги передбаченої пунктом 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Отже позовні вимоги позивача в цій частині є безпідставними та не підлягають задоволенню.
Відповідно не підлягають і задоволенню вимоги про стягнення з посадових осіб військової частини НОМЕР_1 компенсації в розмірі 30000 грн. за невиконання посадових обов`язків.
Разом з тим, колегія суддів вважає безпідставними посилання суду першої інстанції на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16.09.2024 у справі №580/6020/24, яким позивачу відмовлено в задоволенні позовних вимог, оскільки зазначений висновок у даному рішенні стосувався інших спірних правовідносин.
Враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову, однак обґрунтував його з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи. Наведені вище обставини є підставою для зміни судового рішення в частині мотивування.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Приписи п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.
У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу - задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції - змінити, зазначивши, що підстави для задоволення позовних вимог викладені у мотивувальній частині даної постанови.
Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24 січня 2025 року змінити в мотивувальній частині.
В іншій частині рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24 січня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Головуючий суддя І.О. Грибан

Судді: О.О. Беспалов

В.Ю. Ключкович

(повний текст постанови складено 30.03.2026р.)