Справа № 346/947/26 
Провадження № 1-кп/346/545/26

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 березня 2026 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд 
Івано-Франківської області
у складі: 
головуючого судді ОСОБА_1 
секретаря ОСОБА_2 
розглянувши в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 42026092090000003 від 13.02.2026 року відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: с. Перерив, Коломийського району, Івано-Франківської області, із зареєстрованим та фактичним місцем проживання: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, на утриманні нікого не має, раніше судимого Коломийським міськрайонним судом від 08.05.2025 року до покарання у вигляді пробаційного нагляду строком на 2 роки, офіційно не працевлаштованого, депутатом не обирався,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.390-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , ухилився від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом.
Кримінальне правопорушення вчинено при наступних обставинах.
ОСОБА_3 згідно вироку Коломийського міськрайонного суду від 08.05.2025 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначено покарання у вигляді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки. Крім того, вироком Коломийського міськрайонного суду від 08.05.2025, на підставі п.5 ст. 91-1 КК України, до ОСОБА_4 застосовано обмежувальний захід у виді покладання на нього обов?язку пройти програму для кривдників строком на 3 (три) місяць, виконання якої доручено Матеївецькій сільській раді. 
Надалі, ОСОБА_3 , достовірно знаючи про покладений на нього Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області обов?язок проходити програму для кривдників, діючи умисно, маючи реальну можливість проходити вказану програму, з метою ухилення від її проходження, 21.10.2025 та 21.11.2025 під час явки до Матеївецької сільської ради, де було роз?яснено порядок та умови проходження програми для кривдників, останній від проходження програми відмовився, про що було складено уповноваженою особою відповідні акти, чим ухилився від виконання заходів, передбачених законом.
Прокурор подав до суду обвинувальний акт, в якому зазначив клопотання про розгляд кримінального провадження у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ст. 390-1 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , є кримінальним проступком.
Відповідно до ч.1 ст.381 КПК України, визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.
Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Як вбачається з долученої до обвинувального акта письмової заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України, згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні за його відсутності.
Окрім цього, до обвинувального акта долучено матеріали досудового розслідування № 42026092090000003 від 26.02.2026 року та документи, що засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості, зокрема протокол допиту підозрюваного від 20.02.2026 року (арк. справи 62-63).
Відтак, з урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінальних проступків без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 , доведена у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України - умисні дії, які виразились в ухиленні від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом.
Відповідно до положень ст.50 КК України, до особи, визнаної винною за вироком суду у вчиненні кримінального правопорушення застосовується покарання, яке є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Згідно з ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання в межах, встановлених санкцією статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч.2 ст.53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, у відповідності до п. 1 ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та визнання вини.
Обставини, яка обтяжують покарання обвинуваченого – рецидив злочинів.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що одна лише тяжкість вчиненого в даному випадку кримінального правопорушення не може бути єдиною та безумовною підставою для висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, а тому йому слід призначити покарання за ст.. 390-1 КК України у виді обмеження волі в межах санкції ст. 390-1 КК України, зі звільненням від відбуття покарання з іспитовим строком згідно положень ст. 75 КК України та покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Витрати на залучення експерта – не має.
Речові докази в кримінальному провадженні – відсутні.
Керуючись ст.ст. 381, 382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3  визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.. 390-1 КК України та призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі.
На підставі ч. 4 ст.70 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, приєднати частину невідбутого покарання за вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 08 травня 2025 року, та за сукупністю вироків визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді обмеження волі строком на один рік та один місяць.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3  від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3  періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України, копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
На вирок може бути подано апеляцію до Івано-Франківського Апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення. У випадку неподання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після закінчення встановлених строків апеляційного оскарження.

Суддя: 	ОСОБА_1