ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2026 року	Львів	Справа № 380/4316/25 пров. № А/857/55517/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,
суддів: Качмара В.Я., Онишкевича Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львів апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕШЛТЕХ» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2025 року, головуючий суддя – Брильовський Р.М., ухвалене у м. Львів, повний текст якого складено 04.12.2025 року, у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕШЛТЕХ» до Головного управління ДПС у Львівській області, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ГУ ДПС у Рівненській області, про скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач – ТзОВ «СПЕШЛТЕХ» звернулося в суд з позовом до ГУ ДПС у Львівській області, третя особа - ГУ ДПС у Рівненській області, в якому просило визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Львівській області від 02 грудня 2024 року №51715/13-01-07-09 про застосування відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕШЛТЕХ» штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 200 894,30 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що платник податків у визначеному законодавством порядку надав представникам податкового органу безпосередньо в приміщенні магазину всі первинні документи, обов`язковість ведення яких передбачена чинним законодавством, та які, в свою чергу, належать або пов`язані з предметом цієї перевірки й підтверджують факт реальності господарських операцій, у тому числі походження товарно-матеріальних цінностей. Такі документи додатково були надіслані на адресу ГУ ДПС у Рівненській області. ТзОВ «СПЕШЛТЕХ» виконав вимоги пункту 85.2 статті 85 ПК України. Стверджує, що працівники ДПС не взяли до уваги надані первинні документи, припустили вчинення платником податків порушення пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» за відсутності жодних належних і допустимих доказів на підтвердження вчинення суб`єктом господарювання таких порушень. Вказує, що наказ на проведення перевірки містить лише покликання на норму. При винесенні цього наказу не зазначено підстав для проведення фактичної перевірки. Для платника податків не видається можливим ідентифікувати передбачену законодавством фактичну підставу для призначення фактичної перевірки та визначити, яка інформація свідчить про порушення законодавства або про їх можливі порушення і в якому порядку вона була отримана. Жодних документів, які б підтверджували наявність, інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на органи державної податкової служби, а отже про підставу проведення перевірки контролюючим органом не надано платнику податків (ТзОВ «СПЕШЛТЕХ») ні безпосередньо перед перевіркою, ані під час її проведення. Для призначення та проведення фактичної перевірки платника податків не достатньо зазначення номера підпункту статті ПК України. В наказі відсутні реквізити суб`єкта, який перевіряється, що додатково підтверджує той факт, що податковий орган не отримував та не володів жодною інформацією про порушення платником податків (ТОВ «СПЕШЛТЕХ») будь-якого законодавства, тому перевірка була безпідставною, а відтак протиправною. були відсутні підстави для призначення і проведення перевірки. По-друге, факт складання ГУ ДПС у Рівненській області Акта фактичної перевірки є незаконним, а висновки, викладені в ньому, є безпідставними, а тому ГУ ДПС у Львівській області не мало законних правових підстав для винесення оскаржуваного ППР. По-третє, на виконання вимог пункту 85.2 статті 85 ПК України після початку проведення перевірки ТзОВ «СПЕШЛТЕХ» надало всі можливі первинні документи, обов`язковість ведення яких передбачена чинним законодавством, які, в свою чергу, належать або пов`язані з предметом перевірки та підтверджують факт реальності господарських операцій, у тому числі походження товарно-матеріальних цінностей, які знаходились в магазині. Всі товари, які знаходились у магазині, відображені в наданих платником податків під час перевірки документах, які з незрозумілих причин не взяті до уваги державними інспекторами. Акт, що засвідчує факт відмови в наданні документів або їх ненаданні, контролюючий орган не складав. Вимоги щодо проведення інвентаризації Позивачу контролюючим органом не вручалися та не направлялися, що відображено й у самому акті перевірки. Представники податкового органу не скористалися наданим їм законом правом на проведення інвентаризації товарів, які знаходилися у приміщенні магазину. Всі товари відображені у відповідних первинних документах, - накладних на переміщення, які були надані під час перевірки, а також долучалися під час адміністративного оскарження рішень суб`єктів владних повноважень. Щодо реалізованого товару. Реалізований товар, про який вказано в акті, відображений в наданих первинних документах. Вказує, що законодавством не передбачено, що за місцем знаходження господарської одиниці суб`єкта господарювання повинні зберігатись оригінали первинних документів на придбання чи переміщення товарно-матеріальних цінностей, які є підставою для обліку. Висновок податкового органу про порушення Позивачем вимог пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг» у частині застосованої фінансової санкції в розмірі 200 894,30 грн не підтверджується жодними доказами, є безпідставним і необґрунтованим..
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2025 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ТзОВ «СПЕШЛТЕХ» оскаржило його в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, не надано належної правової оцінки наявним доказам, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити.
Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тими ж доводами, що наводились ним у поданому адміністративному позові, однак безпідставно не взяті до уваги судом попередньої інстанції.
На підставі пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, На адресу Головного управління ДПС у Рівненській області надійшов лист ДПС України від 03.07.2025 року №19312/7/99-00-07-04-02-07, яким з метою вжиття заходів, спрямованих на очищення роздрібного ринку технічно-складних побутових товарів від «сірої» контрабандної техніки «APPLE» доручено територіальним підрозділам податкового аудиту посилити контроль та організувати на постійній основі збір податкової інформації щодо торгівельних об`єктів, де здійснюється продаж зазначеної продукції.
Відповідно до доповідної записки від 01.11.2025 року №4153/17-00-07-05-10 підставою проведення фактичної перевірки магазину «ЯБКО» за адресою: Рівненська обл., м.Вараш, майдан Незалежності, 10 ТРЦ «Orange Plaza» є лист ДПС України від 03.07.2025 року №19312/7/99-00-07-04-02-07.
На підставі наказу Головного управління ДПС у Рівненській області № 2649-п від 01.11.2024 року і направлень №4829/Ж3/17-00-07-05-15№4830/Ж3/17-00-07-05-15, № 4831/Ж3/17-00-07-05-15 від 01.11.2024 року, виданих посадовим особам ГУ ДПС у Рівненській області проведена фактична перевірка магазину «Ябко», магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: Рівненська обл., м.Вараш, майдан Незалежності, 10 ТРЦ «Orange Plaza», де здійснює господарську діяльність ТзОВ «Спешлтех» (ЄДРПОУ 45459088), щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання та обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі порядку ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, ведення касових операцій, наявності свідоцтв ліцензій, у тому числі на виробництво, обіг та зберігання підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
За результатами фактичної перевірки магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою: Рівненська обл., м.Вараш, майдан Незалежності, 10 ТРЦ «Orange Plaza» де здійснює господарську діяльність ТОВ «Спешлтех» встановлено порушення вимог п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України.
Перевіркою встановлено неведення в порядку встановленому законодавством обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, а саме на початок проведення перевірки встановлено відсутність будь-яких документів, що підтверджують облік та походження товарів на товар на загальну суму 101849 згідно з актом зняття залишків товару.
Згідно з актом зняття залишків товарів станом на 01.11.2024 року, тобто на початок проведення перевірки, в магазині «Ябко», в реалізації знаходились товари на загальну суму 101849,00 грн., накладні на які на початок проведення перевірки не надані.
При аналізі фіскальних чеків із СОД РРО встановлено, що в магазині «Ябко», що знаходиться за адресою: Рівненська обл., м.Вараш, майдан Незалежності, 10 ТРЦ «Orange Plaza» за період проведення перевірки 07.11.2024 року реалізовано технічно- складну побутову техніку, що підлягає гарантійному ремонту на загальну суму 99045,3 грн, згідно додатку до акта перевірки, проте документи, що підтверджують облік та походження товару до перевірки не надано. Тобто встановлений факт реалізації не облікованих товарів на суму 19045,30 грн. Всього за наслідками перевірки встановлено необлікованих товарів на загальну суму 200894,3 грн.
В магазині «Ябко», що знаходиться за адресою: Рівненська обл., м.Вараш, майдан Незалежності, 10 ТРЦ «Orange Plaza», що належить ТОВ «СПЕШЛТЕХ» здійснюється продаж технічно-складної побутової техніки «APPLE» в магазині розміщений логотип «Ябко» та «APPLE».
За період проведення перевірки в магазині «Ябко», що знаходиться за адресою: Рівненська обл., м. Вараш, майдан Незалежності, 10 було проведено хронометраж виручки по ПРРО, яка за період проведення перевірки склала 144324,6 грн. та в порівнянні з аналогічним перідом збільшилася на 26%.
01.11.2024 року продавцю магазину «Ябко» надано запит на надання документів. Станом на кінець перевірки 07.11.2024 року, документи, витребовувані в запиті не надано.
Перевіркою встановлено порушення вимоги п. 12 ст.3 Закону України №265/95-ВР від 06.07.1995 року «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».
Перевіркою встановлено ненадання платником податку посадовим особам органів державної податкової служби у повному обсязі всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки, а саме: договір з банком (анкета заява на еквайрингове відключення), банківські виписки, чим порушено п. 85.2 ст. 85 Кодексу.
За результатами розгляду акта перевірки ГУ ДПС у Львівській області прийнято податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Львівській області від 02 грудня 2024 року №51715/13-01-07-09 про застосування відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕШЛТЕХ» штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 200 894,30 грн.
Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що висновки фактичної перевірки підтверджені належними та допустимими доказами, що виключає підстави для скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.
Такі висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, виходячи з наступного. 
Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції виходить з приписів ч. 2 ст. 2 КАС України, якою визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суду перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо.
Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначає Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР (далі - Закон № 265/95-ВР). Дія цього закону поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону № 265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.
Згідно з пунктом 1 статті 17 Закону № 265/95-ВР за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання: 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше; 150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.
Відповідно до пункту 12 статті 3 Закону №-265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).
Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які провадять діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).
Отже, пункт 12 статті 3 Закону № 265/95-ВР зобов`язує суб`єктів господарювання (як юридичних осіб, так і фізичних осіб-підприємців (за виключенням перелічених в другому абзаці цієї норми осіб, до яких позивач не відноситься)) вести облік товарних запасів і у разі проведення перевірки надати документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження тих товарних запасів, які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).
Разом з цим, суд зауважує, що ключовим елементом норми пункту 12 статті 3 Закону №265/95-ВР (щодо обов`язку суб`єкта господарювання надати облікові документи) є словосполучення «товарні запаси, які на момент перевірки знаходяться у місці продажу».
Тобто, платник податку не зобов`язаний зберігати безпосередньо у місці продажу та пред`являти на початок перевірки облікові документи на товар, який на момент початку перевірки не знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).
Схожа правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06.12.2024 у справі №440/2331/24.
Згідно зі статтею 20 Закону № 265/95-ВР до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які здійснюють діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).
Отже, за змістом наведеної норми суб`єкт господарювання несе відповідальність за (окремо або в сукупності): 1) здійснення реалізації товарів, які не обліковані у встановленому порядку; 2) ненадання під час перевірки документів, які підтверджують саме облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).
Таким чином, пункт 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» зобов`язує суб`єктів господарювання (як юридичних осіб, так і фізичних осіб-підприємців (за виключенням перелічених в абзаці 3 цієї норми осіб)) вести облік товарних запасів і у разі проведення перевірки надати документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження тих товарних запасів, які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті). При цьому до 01 січня 2022 року суб`єкт господарювання зобов`язаний був надати такі документи під час проведення перевірки, а після цієї дати такий обов`язок має бути виконаним саме на початок її проведення.
Наведене узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними, зокрема у постановах від 11.01.2024 року у справі № 420/12275/22, від 27.08.2024 року у справі №300/2879/22, від 30.09.2025 року у справі №520/22949/24.
Аналіз наведених положень свідчить, що обов`язок щодо ведення обліку товарних запасів та зберігання первинних документів безпосередньо пов`язаний із наявністю конкретних товарів у місці продажу (господарському об`єкті). Первинні документи та форма обліку мають зберігатися у такому місці лише до моменту вибуття останньої одиниці товару, відображеної у відповідних первинних документах.
Аналогічна правова позиції викладена у постанові Верховного Суду від 08.01.2026 року у справі №140/844/25.
При цьому колегія суддів вважає за необхідне вказати на висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 07.02.2024 року у справі № 280/6422/22, в якій зазначено, що для встановлення факту ненадання документів на підтвердження обліку та походження товарів, які на момент перевірки знаходяться у місці продажу, першочергово необхідно встановити, який саме товар станом на момент перевірки зберігається у місці продажу.
Відповідно, лише у разі встановлення контролюючим органом, що у місці продажу на момент проведення перевірки фактично знаходився конкретний товар, який не внесений до форми обліку та щодо якого відсутні первинні документи, наявні підстави для застосування до суб`єкта господарювання фінансової санкції, передбаченої статтею 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».
Суд апеляційної інстанції зазначає, що правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності визначені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-ХIV (далі Закон №996-ХIV).
Відповідно до статті 9 Закону №996-ХIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені. Відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи.
Відповідно до пункту 85.4 статті 85 ПК України при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).
Відповідний запит на отримання копій документів повинен бути поданий посадовою (службовою) особою контролюючого органу не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати закінчення перевірки.
Водночас, пунктом 85.6 статті 86 ПУ України визначено, що у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.
Отже, контролюючий орган вправі вимагати у платника податків в ході перевірки надати первинні документи та в разі їх ненадання (відмови у наданні) контролюючий орган складає відповідний акт у довільній формі.
Матеріалами справи підтверджується, що за результатами фактичної перевірки магазину «Ябко», що знаходиться за адресою: Рівненська обл., м.Вараш, майдан Незалежності, 10 ТРЦ «Orange Plaza» де здійснює господарську діяльність ТзОВ «Спешлтех» (ЄДРПОУ 45459088), встановлено порушення вимог п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України. Перевіркою встановлено неведення в порядку встановленому законодавством обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, а саме на початок проведення перевірки встановлено відсутність будь-яких документів, що підтверджують облік та походження товарів на товар на загальну суму 101849, згідно акту зняття залишків товару. 1.11.2024 року продавцю магазину «Ябко» надано запит на надання документів. Станом на кінець перевірки 07.11.2024 року витребовувані в запиті документи не надано.
Водночас, на виконання вимог пункту 85.2 статті 85 ПК України після початку проведення перевірки ТзОВ «СПЕШЛТЕХ» надало всі можливі первинні документи, обов`язковість ведення яких передбачена чинним законодавством, які, в свою чергу, належать або пов`язані з предметом перевірки та підтверджують факт реальності господарських операцій, у тому числі походження товарно-матеріальних цінностей, які знаходились в магазині.
Щодо акта зняття залишків, то зазначені у ньому товари, відображені у первинних документах, а саме (порядкові номери відповідають порядку зазначеному в акті зняття залишків): 
1) відображений у накладній на переміщення № 19/4 від 31.10.2024 року позиція № 58;
2) відображений у накладній на переміщення №19/4 від 31.10.2024 року позиція № 59;
3) відображений у накладній на переміщення № 19/4 від 31.10.2024 року позиція №36 та у накладній на переміщення № 19/5-1 від 02.11.2024 року позиція № 7;
4) відображений у накладній на переміщення № 19/4 від 31.10.2024 року позиція № 33;
5) відображений у накладній на переміщення № 19/4 від 31.10.2024 року позиція № 52;
6) відображений у накладній на переміщення № 19/4 від 31.10.2024 року позиція №54 та у накладній на переміщення № 19/5-1 від 02.11.2024 року позиція №5;
7) відображений у накладній на переміщення № 19/5-1 від 02.11.2024 року позиція № 1;
8) відображений у накладній на переміщення № 19/5-1 від 02.11.2024 року позиція № 3;
9) відображений у накладній на переміщення № 19/5-1 від 02.11.2024 року позиція № 2;
10) відображений у накладній на переміщення № 19/5-1 від 02.11.2024 року позиція №4;
11) відображений у накладній на переміщення № 19/5 від 02.11.2024 року позиція № 11;
12) відображений у накладній на переміщення № 19/4 від 31.10.2024 року позиція №38 та у накладній на переміщення № 19/5-1 від 02.11.2024 року позиція № 6;
13) відображений у накладній на переміщення № 19/4 від 31.10.2024 року позиція № 37.
Щодо реалізованого товару. Реалізований товар, про який вказано в акті, відображений в наданих первинних документах, а саме:
- Apple AirPods 2 (MV7N2) new – відображений у накладній на переміщення №19/4 від 31.10.2024 року під №7;
- 11 128 black used - відображений у накладній на переміщення № 19/4 від 31.10.2024 року під № 5; 
- 11 Pro Max 256 gold used - відображений у накладній на переміщення від 02.11.2024 року №19/5 під № 1; 
- Apple AirPods 3 (MME73) new - відображений у накладній на переміщення від 02.11.2024 року № 19/5 під № 4;
- X 256 silver used - відображений у накладній на переміщення від 02.11.2024 року №19/5 під № 5;
- Навушники Apple EarPods with Lightning Connector (MMTN2) - відображений у накладній на переміщення від 02.11.2024 року № 19/5 під №12;
- 13 128 Pink new - відображений у накладній на переміщення від 02.11.2024 року №19/5 під № 2;
- 13 Pro 128 Graphite used - відображений у накладній на переміщення від 02.11.2024 року №19/5 під № 3.
Разом з цим, суд зауважує, що документами, які підтверджують облік та походження товарних запасів за змістом пункту 12 статті 3 Закону №-265/95-ВР можуть бути, серед іншого, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання, а також документи на внутрішнє переміщення товарів, про що говорить вжитий законодавцем у згаданій вище нормі словосполучник «або».
При цьому, суд встановив, що вказані документи містять реквізити, які дозволяють ідентифікувати постачальників та отримувача товару, дату проведення операції, найменування, кількість та вартість товару.
Тобто, вказані документи повною мірою ідентифікують постачальника та отримувача товару, дату проведення операції, найменування, кількість та вартість товару та мають всі ознаки первинних, які передбачені пунктом 12 статті 3 Закону №-265/95-ВР.
Суд зауважує, що діючим законодавством не передбачено того, що за місцем знаходження господарської одиниці суб`єкта господарювання повинні зберігатись оригінали первинних документів на придбання товарно - матеріальних цінностей, які є підставою для бухгалтерського обліку, ведення якого відповідно до статті 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» покладено на уповноважену особу, і сам факт відсутності цих документів за місцем реалізації товару на час здійснення фактичної перевірки не може бути підставою для застосування штрафних санкцій, оскільки відсутність на момент перевірки контролюючим органом первинних документів за місцем реалізації чи зберігання товарів, за умови, що ці товари належним чином обліковані, не є підставою для застосування до платника фінансової санкції, передбаченої статтею 20 Закону №265/95-ВР.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 18.06.2025 року у справі №280/2502/24.
З урахуванням наведеного суд вважає, що надані позивачем контролюючому органу під час фактичної перевірки документи є, у розумінні приписів Закону №-265/95-ВР, належними документами, які підтверджують облік та походження товарів за місцем їх реалізації.
Аналізуючи наведені норми чинного законодавства та обставини справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що висновок контролюючого органу про порушення позивачем пункту 12 статті 3 Закону №265/95 спростовується наявними у матеріалах справи та дослідженими доказами, є безпідставним та необґрунтованим, з огляду на що правові підстави для притягнення позивача до фінансової відповідальності на підставі статті 20 Закону № 265/95 відсутні, а позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, відтак підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального і процесуального права, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, через що судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового, яким адміністративний позов слід задовольнити.
Також, відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
За правилами ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
З матеріалів справи видно, що при поданні адміністративного позову позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн, та за подання апеляційної скарги на рішення суду сплачено судовий збір в розмірі 3633,60 грн.
Оскільки, Восьмий апеляційний адміністративний суд у своїй постанові дійшов висновку, що апеляційна скарга та адміністративний позов підлягають задоволенню, то таким чином з відповідача на користь позивача слід стягнути 6056 грн. сплаченого судового збору.
Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕШЛТЕХ» задовольнити, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2025 року у справі №380/4316/25 – скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.
Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Львівській області від 02 грудня 2024 року №51715/13-01-07-09.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області (код ЄДРПОУ - 43968090) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕШЛТЕХ» (код ЄДРПОУ - 45459088) сплачений судовий збір в розмірі 6056 (шість тисяч п`ятдесят шість) гривень.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Постанову разом із паперовими матеріалами апеляційної скарги надіслати до суду першої інстанції для приєднання до матеріалів справи. 

Головуючий суддя	 	Л. Я. Гудим 	
судді	 	В. Я. Качмар 	
 	 	Т. В. Онишкевич