ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2026 р. 	Справа № 520/4195/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: Бегунца А.О. , П`янової Я.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Київської митниці на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.08.2025, (головуючий суддя І інстанції: Ніколаєва О.В.) по справі № 520/4195/25
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Нертус» 
до  Київської митниці 
про визнання протиправним та скасування рішення, картку відмови,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Нертус" (далі - позивач) звернулось до суду з позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати:
- рішення про коригування митної вартості товарів від 29.01.2025 № UA100250/2025/000001/2, прийняте Київською митницею;
- Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 29.01.2025 №UA100250/2025/000016.
В обґрунтування позову зазначило, що при здійсненні митного оформлення товарів надало всі необхідні та достатні документи, передбачені ч.2 ст. 53 МК України, які чітко ідентифікували товари та містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Натомість митниця, в порушення норм МК України, безпідставно прийняла оскаржувані рішення та картку відмови, а також неправомірно застосувала резервний метод визначення митної вартості товарів, імпортованих позивачем.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.08.2025 позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів від 29.01.2025 № UA100250/2025/000001/2, прийняте Київською митницею Державної митної служби України.
Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 29.01.2025 № UA100250/2025/000016, прийняту Київською митницею Державної митної служби України.
Стягнуто на користь ТОВ «Торговий дім «Нертус» понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 13 085,21 грн та на правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці Державної митної служби України.
Київська митниця (далі - відповідач), не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судом обставин справи, просила його скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає про неповне встановлення судом першої інстанції обставин справи, не надання належної оцінки доводам відповідача, що надані до митного оформлення документи містили розбіжності, в них відсутні всі відомості, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Вказує, що декларантом не надано експортної декларації країни відправлення, тоді як MRN №24HU3210101D60AD36 є транспортувальним супровідним документом, який не містить дати оформлення та відомостей про митний орган. 
Зазначає про не надання і належних первинних документів, що підтверджують вартість транспортних витрат. Зауважує, що надана до митного оформлення заявка на переведення від 19.12.2024 № 332 не містить підпису та печатки замовника ТОВ «Торговий Дім «Нертус», а отже умови перевезення не підтверджені.
Також, у відповідності гр. .20 ЕМД та від 18.12.2024 №PET8-SZ-1180052 поставка товару на митну територію України здійснюється здійснюється на умовах FCA- Szolnok (UG). Умовами договору від 09.12.2019 № 52 передбачено зазначення всіх цінових показників у специфікації. Однак, у специфікації №81 від 12.12.2024 до Договору відомості щодо вартості тари, упаковки та маркування відсутні.
Вказує, що декларантом при визначенні митної вартості товару до ціни, що підлягає сплаті за оцінювані товари, не додано витрати на завантаження та витрати на здійснення митного очищення товару для експорту.
Звертає увагу на розбіжності у ціні товару, вказаному у прайс-листі від 01.12.2024 (3,95 USD/л), та у митних деклараціях, що подавались ТОВ «Торговий Дім «Нертус» протягом 2024 р. на ідентичний товар (8,53 USD/л).
Крім того, у митного органу наявна інформація про факт зниження фактурної вартості заявленого ТОВ "Торговий Дім "Нертус" товару «Гербіцид Євро-Ленд, РК», виробник "Peters & Burg Kft", Угорщина, HU. Так, за попередніми митними деклараціями фактурна вартість товару за Договором від 09.12.2019 №52 становила 8,53 USD/л, проте за митною декларацією, що є предметом розгляду цієї справи фактурна вартість товару за цим же Договором становить 3,95 USD/л.
Просить врахувати, що задекларований рівень митної вартості товарів, поданих до митного контролю та митного оформлення нижче, ніж рівень митної вартості на ідентичні, подібні (аналогічні) товари, оформлені в митному відношенні раніше.
З урахуванням наведеного, вважає, що ним правомірно прийняті спірне рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови.
Позивач не надав відзив на апеляційну скаргу.
Відповідно до ч. 1 ст. 308, п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 09.12.2019 між ТОВ "Торговий Дім "Нертус" (покупець) та фірмою Peters & Burg Kft (Угорщина)(продавець) укладено контракт № 52 купівлі-продажу товару, за умовами якого продавець зобов`язується поставити покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти від продавця на умовах CFR-Odessa (Ukraine), FCA – Cegled (Hungary) «Інкотермс 2010» товар з найменуванням відповідно до Специфікації (Додатку) до Контракту, яка є його невід`ємною частиною.
Пунктом 3.1 Контракту передбачено, що транспортування партій товару здійснюється за рахунок покупця наземним видом транспортування на умовах поставки CFR-Odessa (Ukraine) та/або FCA – Cegled (Hungary). У кожному випадку умови поставки вказуються в інвойсі. Адреса складу, на який має бути поставлений товар указується в CMR. Поставка товару здійснюється партіями на підставі письмової заявки покупця, переданої по факсу.
Відповідно до розділу 4 Контракту ціна товару визначається в доларах США та включає: вартість товару, тари, упаковки, маркування. Усі цінові показники за Контрактом зазначаються у Специфікації. 
Загальна сума контракту становить 6 707 300,00 доларів США.
Згідно розділу 5 Контракту платежі за товар, визначені цим Контрактом мають бути здійснені у доларах США шляхом банківського переказу на валютний рахунок продавця за поставлену партію товару на протязі 9 місяців з моменту реалізації товару продавцем або шляхом передоплати, але не пізніше 3.12.2020.
У випадку попередньої оплати за товар терміни поставки такого товару не повинні перевищувати 120 календарних днів з дати передоплати.
У випадку, якщо товар буде поставлено пізніше 31.12.2020, платежі за нього мають бути здійснені протягом 180 календарних днів з дати поставки товару.
Товар повинен поставлятись протягом 14 календарних днів після отримання продавцем по факсу письмової заявки від покупця. Датою поставки товару є дата прибуття товару на склад згідно п. 3.1 Контракту (п. 7.1 Контракту).
Пунктом 8.3 Контракту визначено, що тара та пакування входить до вартості товару та не повертається. 
Додатковою угодою № 7 до Контракту сторони узгодили доповнити Контракт Специфікацією.
Також, узгоджено викласти в наступній редакції:
- п. 1.1. розділу 1 Контракту: продавець зобов`язується поставити покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти від продавця на умовах CFR-Odessa (Ukraine), FCA – Cegled (Hungary), FCA-Szolnok (Hungary) «Інкотермс 2010» товар з найменуванням відповідно до Специфікації (Додатку) до Контракту, яка є його невід`ємною частиною
- п. 3.1 розділу 3 Контракту: транспортування партій товару здійснюється за рахунок покупця наземним видом транспортування на умовах поставки CFR-Odessa (Ukraine) та/або FCA – Cegled (Hungary) та/або FCA-Szolnok (Hungary). У кожному випадку умови поставки указуються в інвойсі. Адреса складу, на який має бути поставлений товар указується в CMR. Поставка товару здійснюється партіями на підставі письмової заявки покупця, переданої по факсу.
За Специфікацією № 81 від 12.12.2024 до Контракту сторони погодили поставку ТОВ "Торговий Дім "Нертус" гербіцидів Євро-Ленд РК (1 л), Євро-Ленд РК (5 л), пріус СЕ, мотор РК на загальну суму 599 800 дол. США
18.12.2024 Peters & Burg Kft виставлено позивачу інвойс № PET8-SZ-1180052 на партію гербіциду Євро-Ленд (Імазамокс 33 г/л + імазапір 15 г/л) на загальну суму 68 256,00 дол. США. 
Інвойсом також визначені умови поставки товару, а саме: FCA Szolnok.
19.12.2024 продавцем відвантажено партію товару на загальну суму 68 256,00 дол. США, що підтверджено міжнародною автотранспортною накладною формою (CMR) № 24121952 від 19.12.24.
20.01.2025 з метою митного оформлення товару, позивач подав до Київської митниці митну декларацію № 25UA100250200221U8, митну вартість визначено за основним методом - за ціною договору в розмірі 68 256,00 доларів США.
На підтвердження митної вартості, разом з декларацією позивач надав, зокрема: пакувальний лист PET8-ML-1179215 від 18.12.24, інвойс № PET8-SZ-1180052 від 18.12.2024, міжнародну автотранспортну накладну (CMR) № 24121952 від 19.12.24, сертифікат № 464287 від 18.12.24, рахунок на оплату № 1197 від 20.12.24, довідку про транспортні витрати № 56 від 19.12.24, контракт купівлі-продажу товару № 52 від 09.12.2019 з додатковими угодами та специфікацією від 12.12.2024 № 81, посвідчення А10045 (з 19.07.23 по 31.12.33), заявку перевізнику № 332 від 19.12.24, договір № 4/2022 від 07.03.22, договір перевезення № 02/02-XP/ТДН від 02.02.23.
20.01.2025 митний орган за результатами опрацювання документів, поданих разом із декларацією встановив, що останні містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості. З урахуванням наведеного, запропонував декларанту надати додаткові документи, а саме: каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 2) обґрунтовані висновки про вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; 3) експортну декларацію з урахуванням вимог статті 254 Митного кодексу України; 4) банківські платіжні документи щодо оплати попередніх поставок; 5) банківські платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортних витрат відповідно до виставленого рахунка-фактури; 6) документи: за кодом 0380 від 18.12.2024 №PET8-SZ-1180052, за кодом 0861 від 18.12.2024 №464287, за кодом 0003 від 17.12.2024 №б/н та за кодом 0271 №PET8-ML-1179215 з урахуванням вимог статті 254 Митного кодексу України.
28.01.2025 декларант на вимогу митного органу надав пояснення та додаткові документи на підтвердження заявленої митної вартості: декларацію країни експортера MRN №24HU3210101D60AD36; прайс-лист постачальника (продавця) від 01.12.2024; висновок ДП «Укрпромзовнішекспертиза» від 22.01.2025 № 121; платіжну інструкцію від 21.01.2025 № 15139; рахунок на оплату № 1197 від 20.12.2024; міжнародну автотранспортну накладну (CMR) від 19.12.2024 № 24121952; довідку про транспортні витрати № 56 від 19.12.2024; заявку № 332 від 19.12.2024; судові рішення у справах № 520/23854/24 та № 520/31157/24; документи: за кодом 0380 від 18.12.2024 №PET8-SZ-1180052, за кодом 0861 від 18.12.2024 №464287, за кодом 0003 від 17.12.2024 № б/н та за кодом 0271 №PET8-ML-1179215.
29.01.2025 митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості № UA100250/2025/000001/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № №UA100250/2025/000016.
Не погодившись з рішенням про коригування митної вартості та карткою відмови, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що спірні рішення та картка відмови прийняті відповідачем необґрунтовано, а тому є протиправними.
Надаючи оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Правовідносини, пов`язані зі справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України (далі - МК України) та іншими законами України з питань оподаткування.
Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Згідно із ч. 1 ст. 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
За змістом ч. 2 ст. 52 МК України декларант, який заявляє митну вартість товару, зобов`язаний: 1) заявляти митну вартість, визначену ним самостійно, у тому числі за результатами консультацій із митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Положення ст. 53 МК України визначають перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.
У випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (ч. 1 ст. 53 МК України).
Згідно з ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Із положень частин 1 та 2 ст. 53 МК України вбачається, що Митним кодексом України передбачено вичерпний перелік документів, який подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.
Відповідно до ч. 5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
За приписами ч. 2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
Згідно з ч. 3 ст. 54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
За ч. 5 ст. 54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання забезпечення сплати митних платежів відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
За положеннями статей 57, 58 МК України митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору.
Якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному з продавцем покупцю.
Водночас, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Відповідно до ч. 8 ст. 57 МК України у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що обов`язок доведення заявленої митної вартості товару покладається на декларанта. Разом з цим, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.
Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності визначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з цим, в розумінні вищенаведених норм сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Єдиними підставами, які надають митному органу право відійти від встановлених обмежень, які пов`язані із перевіркою основного переліку документів що підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи, є лише наявність передбачених законодавцем обставин, а саме, у випадку якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.
В той же час, саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.
Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.10.2019 по справі 809/1469/16, від 04.06.2020 у справі №1.380.2019.001823, від 01.04.2021 у справі № 260/695/19.
Водночас, в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування митний орган поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні (пункт 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року №598).
Отже, з системного аналізу наведених норм права випливає, що у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених частиною другою статті 55 Митного кодексу України, має також містити докладну інформацію та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.
Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 05.05.2022 у справі № 2040/6019/18.
Судовим розглядом установлено, що митне оформлення товарів здійснювалось позивачем за основним методом (ціною контракту від 09.12.2019) з урахуванням специфікації та інвойсу.
Позивачем до митного оформлення подано митну декларацію, а також документи на підтвердження вартості товарів, що поставляються в Україну.
Відповідачем за результатами розгляду митної декларації та документів прийнято спірне рішення про коригування митної вартості товарів.
У графі 33 рішення в якості причин, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору, зазначено:
- відповідно до п 4.1 Договору від 09.12.2019 № 52 ціна товару визначається у доларах США та включає: вартість товару, тари, упаковки, маркування. Усі цінові показники за Договором зазначаються у Специфікації. Однак, у специфікації № 81 від 12.12.2024 до Договору не зазначені відомості щодо вартості тари, упаковки та маркування;
- відповідно до п.5.1 договору на транспортне обслуговування від 02.02.2023 №02/02-ХР/ТДН та заявкою на перевезення вантажу від 19.12.2024 №332 визначено, що термін оплати за транспортні витрати здійснюється протягом 30 днів банківських днів з дня отримання оригіналів документів (акт, рахунок, довідка про транспортні витрати), при цьому декларантом не надано платіжні документи, що підтверджують факт оплати за надані транспортні послуги;
- у заявці від 19.12.2024 № 332 відсутній підпис та печатка замовника ТОВ «Торговий Дім «Нертус»;
- за результатами проведеного порівняння митної вартості заявленого товару встановлено, що у митного органу наявна інформація щодо рівня митної вартості ідентичних товарів за вищими рівнями митної вартості, де покупцем виступає ТОВ «Торговий Дім «Нертус», продавцем Peters & Burg Kft за ідентичним контрактом від 09.12.2019 № 52, ідентичний товар «гербіцид Євро-Ленд, РК, Imazamox 33g/l + Imazapyr 15 g/l» поставлявся за ціною угоди 8,53 доларів США за один літр (МД від 25.04.2024 № 24UA100250602065U7 та МД від 20.05.2024 № 24UA209120013845U0);
- Висновок Державного підприємства «Укрпромзовнішекспертиза» від 22.01.2025 № 121, прийнято до уваги митницею, але не може бути підставою для підтвердження митної вартості оскільки не здійснено аналізу цін на світовому ринку на ідентичні та подібні товари. У експертному висновку експертом проведено аналіз лише контрактної ціни товару на підставі інвойсу та контракту. Згідно висновку ціна гербіциду Євро-Ленд РК відповідає ціні постачальника, але у висновку як джерело інформації зазначено лише цінову інформацію компанії Peters & Burg Kft, що є виробником та постачальником. У висновку відсутні будь-які посилання на інші незалежні джерела цінової інформації щодо ідентичних/подібних товарів;
- згідно додатково наданого прайс-листа від 01.12.2024 фірма "Peters & Burg Kft", Угорщина пропонує до поставки протягом 2024 року гербіцид Євро-Ленд,РК (5 л) за ціною 3,95 USD/л, проте протягом 2024 року були здійсненні митні оформлення гербіциду Євро-Ленд,РК (5 л) за ціною 8,53 USD/л (ЕМД від 25.04.2024 №24UA100250602065U7, від 20.05.2024 № 24UA209120013845U0);
- додатково надана MRN № 24HU3210101D60AD36 з Угорщини до України є «транспортувальним супровідним документом про маршрут та безпеку» типу TIR, в якому відсутні відомості, що свідчать про оформлення документу (відсутня дата оформлення та митний орган оформлення);
- у митного органу наявна інформація про факт зниження фактурної вартості заявленого ТОВ "Торговий Дім "Нертус" товару «Гербіцид Євро-Ленд,РК», виробник "Peters & Burg Kft", Угорщина, HU. Так, за митними деклараціями ТОВ "Торговий Дім "Нертус" від 25.04.2024 №24UA100250602065U7 та від 20.05.2024 № 24UA209120013845U0 за контрактом від 09.12.2019 №52, митна вартість оформленого товару «Гербіцид Євро-Ленд,РК» на умовах поставки згідно «Інкотермс 2010» FCA Cegled (Угорщина) становила 8,318 дол. США/кг (фактурна вартість товару 8,53 дол. США/л). Станом на 20.01.2025 за митною декларацією ТОВ "Торговий Дім "Нертус" від 20.01.2025 №25UA100250200221U8 за контрактом від 09.12.2019 №52, митна вартість товару «Гербіцид Євро-Ленд,РК» на умовах поставки згідно «Інкотермс 2010» FCA Szolnok (Угорщина) становила 3,868 дол. США/кг (фактурна вартість товару 3,95 дол. США/л) без обґрунтування зниження фактурної вартості товару.
Джерелом інформації по товарам слугувала цінова інформація, що наявна в ЄАІС про митні оформлення товарів митне оформлення яких вже здійснено у максимально наближений термін, а саме: МД від 25.04.2024 № 24UA100250602065U7, де розрахунок митної вартості складає 8,3077 дол. США/кг.; МД від 20.05.2024 №24UA209120013845U0, де розрахунок митної вартості складає 8,318 дол. США/кг. При порівнянні враховано країну походження – Угорщина, торгівельну марку - Євро-Ленд Нертус, виробника - Peters & Burg Kft, вагу брутто, вагу нетто.
Коригування митної вартості здійснено за другорядним (резервним) методом у відповідності до статті 64 МК України.
Разом з тим, як вірно зазначено судом першої інстанції надані позивачем документи містили всі відомості, в підтвердження числових значень складових митної вартості товарів та ціни, що підлягає сплаті за ці товари.
Щодо доводів апелянта про не зазначення у Специфікації відомостей щодо вартості тари, упаковки та маркування колегія суддів зазначає наступне.
Пунктом 3.1 Контракту визначено, що транспортування партій товару здійснюється за рахунок покупця наземним видом транспортування на умовах поставки CFR-Odessa (Ukraine) та/або FCA – Cegled (Hungary) та/або FCA-Szolnok (Hungary). У кожному випадку умови поставки указуються в інвойсі. Адреса складу, на який має бути поставлений товар указується в CMR. Поставка товару здійснюється партіями на підставі письмової заявки покупця, переданої по факсу.
Відповідно до п. 4.1 Контракту ціна товару визначається в доларах США (USD) та включає: вартість товару, тари, упаковки, маркірування. Усі цінові показники за Контрактом зазначаються у Специфікації.
Відповідно до розділу 8 Контракту, пакування, в якому відвантажується товар повинно забезпечувати, за умови належного поводження з вантажем, цілісність товарів при транспортуванні та зберіганні.
Товар поставляється в оригінальній упаковці, а саме, у пластмасових каністрах ємністю 1 л, 5 л, 10 л, 20 л, 100 л, 200 л, пакетах, а також у картонних коробках.
Тара та пакування входить до вартості товару та не повертається.
Тобто, продавець і покупець в Контракті чітко узгодили між собою, що вартість тари (упаковки), а також маркування товару включається до ціни товару, яка підлягає сплаті.
За Специфікацією № 81 від 12.12.2024 до Контракту сторони погодили поставку ТОВ "Торговий Дім "Нертус" гербіцидів Євро-Ленд РК (1 л), Євро-Ленд РК (5 л), пріус СЕ, мотор РК на загальну суму 599 800 дол. США
В свою чергу, інвойсом № PET8-SZ-1180052 від 18.12.2024 визначені умови поставки товару: FCA Szolnok.
Згідно правил Інкотермс - 2010 за умов FCA (FREE CARRIER (... named place)) виходить, що продавець зобов`язаний за власний рахунок забезпечити пакування товару, необхідне для перевезення товару (за винятком випадків, коли в даній галузі торгівлі прийнято звичайно відправляти товари з такими ж характеристиками, що обумовлені договором, без упаковки). Пакування здійснюється в тій мірі, в якій обставини, що стосуються транспортування (наприклад, засоби перевезення, місце призначення), були повідомлені продавцю до укладення договору купівлі-продажу.
Враховуючи, що умовами поставки обов`язок пакування покладається на постачальника товару та при поставці товару витрати з упаковки та пакування включено до вартості товару, тому витрати на пакування не є складовими митної вартості, не підлягають додаванню декларантом з метою визначення митної вартості товару, та не можуть вплинути на правильність визначення митної вартості.
Аналогічної правової позиції дійшов Верховний Суд в постанові від 30.07.2024 року у справі № 420/32440/23.
Верховний Суд у постанові від 01 квітня 2021 року по справі № 910/5447/20 дійшов висновку, що за відсутності законодавчої вказівки щодо оплати тари та (або) упаковки товару слід виходити з того, що обов`язок продавця щодо належного затарювання та (або) упаковки товару встановлено диспозитивною нормою. А відтак, якщо інше не передбачено умовами договору, продавець зобов`язаний відповідно до законодавчих приписів затарювати та (або) упаковувати товар без стягнення будь-якої додаткової плати. Його витрати на тару та (або) упаковку товару включаються до ціни договору купівлі-продажу. Диспозитивний характер норми частини 1 статті 685 Цивільного кодексу України дозволяє на умовах конкретного договору встановлювати інший порядок, у тому числі й оплату витрат продавця на затарювання та (або) упакування товару.
Також, Верховний Суд у постанові від 01 березня 2023 року в справі № 420/18880/21 зауважував, що за умовами Договору, пакування не оплачувалося покупцем окремо від ціни товару, з огляду на що посилання митного органу на відсутність у поданих декларантом до митного оформлення документах будь-якої інформації щодо включення/не включення вартості упаковки (пакування) до складових митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів є безпідставними.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного суду від 09 листопада 2022 року у справі № 815/2162/17, від 17 січня 2023 року у справі №160/7901/18 та від 18 грудня 2019 року у справі №160/8775/18 та від 05.12.2024 року по справі № 380/19286/23 .
Таким чином доводи скаржника про не надання декларантом відомостей про включення пакування та маркування товару до митної вартості та відсутність у специфікації інформації щодо вартості тари, упаковки, маркірування, є безпідставними та необґрунтованими, оскільки включення таких складових до ціни (вартості) товару передбачено самим контрактом та специфікацією до нього.
Доводи апелянта про ненадання декларантом митної декларації країни відправлення колегія суддів вважає такими, що не є достатніми підставами для коригування митної вартості товару, оскільки документом, який підтверджує митну вартість товару є інвойс, яким визначено вартість та умови його поставки а не митна декларація країни відправлення.
Колегія суддів зауважує, що ч. 2 ст. 53 МК України законодавцем встановлено перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, серед яких відсутня митна декларація країни відправлення відсутня.
В свою чергу, п. 7 ч. 3 ст. 53 МК України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, зокрема, копію митної декларації країни відправлення.
Тобто, копія митної декларації країни відправлення не належить до документів, які підтверджують митну вартість товару відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України, а може додатково надаватися митному органу виключно у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 53 МК України за її наявності.
Таким чином, зауваження митниці щодо відсутності експортної митної декларації не є підставою для невизнання визначеної позивачем митної вартості, адже ч. 2 ст. 53 МК України такий документ не віднесений до обов`язкових для подання та не впливає на митну вартість.
Натомість, на підтвердження факту експорту товарів, відповідачу надавалась транзитна декларація MRN, що не заперечується митним органом.
Водночас, відповідачем ні суду першої, ні апеляційної інстанції не надано обґрунтувань необхідності подання позивачем саме митної декларації країни відправлення за умови наявності в його розпорядженні інших документів, якими підтверджується вартість товару, умови його поставки та факт експорту.
Колегія суддів зауважує, що декларація країни відправлення MRN № 24HU3210101D60AD36 має форму електронного документа та містить усі необхідні ідентифікатори створення цього електронного документу країною відправлення (зокрема штрихкодовий ідентифікатор), що в свою чергу надає митному органу право, відповідно до приписів п. 5 ч. 5 ст. 54 МК України, перевірити її автентичність, а в разі наявності відповідних сумнівів, звернутися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості, а не покладати на декларанта не передбачені законодавством обов`язки щодо підтвердження виконання уповноваженими установами інших країн встановлених ними процедур.
Щодо доводів скаржника про не надання декларантом достатніх документів на підтвердження витрат на транспортування товару, зокрема, не надання платіжних документів, що підтверджують факт оплати за надані транспортні послуги; недоліки у заявці на перевезення від 19.12.2024 (відсутність підпису та печатки замовника).
Відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є, зокрема транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.
Пунктом 5 ч. 10 ст. 58 МК України визначено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.
Згідно з наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення», для підтвердження витрат на транспортування декларантом надаються наступні документи: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури.
Колегія суддів зазначає, що Митний кодекс України не містить положень, які зобов`язують для підтвердження витрат на транспортування подавати виключно первинні документи в розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Таких вимог не містять і Правила заповнення декларації митної вартості.
Згідно з правовими висновками Верховного Суду, які викладені у постанові від 31 травня 2019 року у справі № 804/16553/14, якщо закон не визначає доказ (докази), винятково яким (-ми) має підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими має підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи).
Судом встановлено, що на підтвердження транспортних витрат позивач надав митному органу міжнародну автотранспортну накладну (CMR) № 24121952 від 19.12.24, довідку про транспортні витрати № 56 від 19.12.24, заявку перевізнику № 332 від 19.12.24, договір № 4/2022 від 07.03.22, договір перевезення № 02/02-XP/ТДН від 02.02.23; платіжну інструкцію від 21.01.2025 № 15139; рахунок на оплату № 1197 від 20.12.2024.
Так, перевезення товару здійснювалось перевізником ФОП ОСОБА_1 на підставі договору на надання транспортних послуг з перевезення вантажів у міжнародному автомобільному сполученні № 02/02-XP/ТДН від 02.02.23.
20.12.2024 перевізником виставлено ТОВ «Нертус» рахунок на оплату № 1197, за умовами якого сплаті підлягали:
за міжнародні послуги по перевезенню вантажу по маршруту: Сольнок (Угорщина) – м/п Чоп (Україна), авт. АО 6132 НО, пр-п АО 1457 ХХ - 53 000,00 грн;
за міжнародні послуги по перевезенню вантажу по маршруту: м/п Чоп (Україна) – м. Сквира, Київська область (Україна), авт. АО 6132 НО, пр-п АО 1457 ХХ - 100 853,35 грн.
Також, 19.12.2024 ФОП ОСОБА_1 видав ТОВ «ТД Нертус» довідку про транспортні витрати, за якою сума транспортних витрат з перевезення вантажу (матеріал Євро-Ленд 17280 л.) на умовах FCA (Сольнок, Угорщина) згідно CMR №24121952 від 19.12.2024, автомобіль Mercedes-Benz НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , за маршрутом м. Сольнок, Угорщина — м. Сквира, Київська обл., Україна складає 153 853,35 грн., з них: 
транспортні витрати по території Угорщини (м. Сольнок, Угорщина - м/п м. Захонь/ м/п м.Чоп) 53 000,00 грн; 
транспортні витрати по території України (м/п м. Захонь/ м/п м.Чоп - м. Сквира, Київська обл., Україна) – 100 853,35 грн. 
Перевізник повідомив , що загальна протяжність маршруту перевезення становить 1080 км, з них 280 км по території Угорщини і 800 км по території України.
21.01.2025 ТОВ «ТД Нертус» сплачено перевізнику кошти в загальному розмірі 153853,35 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 21.01.2025 № 15139.
Транспортні витрати, зазначені в довідці про транспортно-експедиційні витрати та рахунку до митної території України додані до митної вартості товару.
Отже, надані документи підтверджують вартість перевезення товару та не містять розбіжностей, які необхідно було б усувати.
За умови надання таких документів у митного органу є можливість ідентифікувати належність транспортних витрат по доставці товару для підтвердження складової митної вартості товару.
Доводи апелянта щодо не надання декларантом платіжного документу на підтвердження оплати транспортних послуг колегія суддів вважає такими, що спростовуються матеріалами справи, а саме: платіжною інструкцією від 21.01.2025 № 15139, яка надавалась ТОВ «ТД Нертус» під час митних консультацій, що не спростовується відповідачем. 
Доводи скаржника щодо суттєвих недоліків у заявці на перевезення від 19.12.2024 (відсутність підпису та печатки замовника), що викликають сумнів у дійсному погодженні сторонами умов перевезення колегія суддів оцінює критично, оскільки наведені обставини не можуть бути достатніми підставами для не визнання митної вартості товару, за умови надання позивачем інших документів на підтвердження транспортних витрат (зокрема, міжнародної товарно-транспортної накладної, рахунку на оплату, довідки про транспортні витрати та платіжної інструкції).
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про надання позивачем всіх необхідних документів на підтвердження транспортних витрат.
Щодо доводів апеляційної скарги про неможливість врахування експертного висновку з огляду на відсутність у ньому посилань на інші незалежні джерела цінової інформації щодо ідентичних/подібних товарів колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що п. 8 ч. 3 ст. 53 МК України встановлено, що митний орган виключно у встановлених цією частиною випадках може витребувати такі додаткові документи, як висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини, та лише у випадку наявності такого документа.
Колегія суддів наголошує, що відомості щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за імпортовані позивачем товари, встановлено не у висновку експерта, а безпосередньо в iнвойсі № PET8-SZ-1180052 від 18.12.2024. При цьому, висновок експерта наданий позивачем додатково на підтвердження відсутності заниження митної вартості товару.
За висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 12.04.2023 у справі № 826/7411/15, висновки про якісні і вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини є додатковим документом, який подається для підтвердження заявленої митної вартості товарів та повинні оцінюватися у комплексі з іншими документами, поданими позивачем, а інформація, що міститься в таких висновках має виключно інформаційний характер і не може бути визначальною при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів.
Щодо доводів скаржника про те, що згідно додатково наданого прайс-листа від 01.12.2024 фірма "Peters & Burg Kft", Угорщина пропонує до поставки протягом 2024 року гербіцид Євро-Ленд,РК (5 л) за ціною 3,95 USD/л, проте протягом 2024 року були здійсненні митні оформлення гербіциду Євро-Ленд,РК (5 л) за ціною 8,53 USD/л та наявність у митного органу інформації про факт зниження фактурної вартості заявленого ТОВ "Торговий Дім "Нертус" товару «Гербіцид Євро-Ленд,РК», виробник "Peters & Burg Kft", Угорщина, HU колегія суддів зауважує, що ціна придбаного товару у 2024 р. встановлена його виробником Peters & Burg Kft, що вбачається з листа постачальника від 01.12.2024, адресованого необмеженому колу покупців.
Як вірно зазначив суд першої інстанції, свобода договору, як одна з принципових засад цивільного законодавства, є межею законодавчого втручання у приватні відносини сторін.
Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, крім випадків, коли такий відступ неможливий в силу прямої вказівки акта законодавства, а також якщо відносини сторін регулюються імперативними нормами.
За змістом пункту першого частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до частин першої-третьої статті 180 Господарського кодексу України, зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.
Частинами першою та другою статті 632 ЦК України визначено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.
Аналізуючи співвідношення між актами цивільного законодавства і договором, Велика Палата Верховного Суду у пунктах 7.7-7.9 постанови від 01.06.2021 у справі № 910/12876/19 зазначила таке: "Особам надається право вибору: використати вже існуючі диспозитивні норми законодавства для регламентації своїх відносин або встановити для себе правила поведінки на свій розсуд. Відтак цивільний (господарський) договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, виявляє автономію волі сторін щодо врегулювання їхніх правовідносин на власний розсуд (у межах, встановлених законом), тобто є актом встановлення обов`язкових правил для сторін договору, регулятором їх відносин.
Також, Верховний Суд у постанові від 21.10.2021 у справі № 420/4820/19 вказав, що навіть наявність у митного органу інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг не відповідає вартості заявленій позивачем, не може утворити підстав для відмови у визнанні заявленої митної вартості за основним методом.
Доводи апелянта про те, що при виконанні митних формальностей за спірною митною декларацією спрацювала форма контролю системи управління ризиками щодо необхідності здійснити посилений контроль правильності визначення митної вартості товарів, витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів, колегія суддів вважає такими, що не стосуються обставин, які мають виключне значення для коригування задекларованої позивачем митної вартості товару.
Спрацювання системи управління ризиками є підставою для контролюючого органу більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції і не може бути безумовною підставою для відмови в митному оформленні товару за заявленою декларантом митною вартістю. Різниця між митною вартістю товару, задекларованого особою, та митною вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, також не свідчить про заниження митної вартості декларантом і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товару до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.
Такий висновок щодо застосування норм статей 53, 57 МК Верховний Суд зробив у постанові від 19.02.2019 у справі № 805/2713/16-а.
Колегія суддів також враховує, що цінова інформація викладена у Єдиній автоматизованій інформаційній системі Державної фіскальної служби України (ЄАІС) не може бути обґрунтованою підставою для коригування показників митної вартості товару, зазначених в митній декларації позивача, оскільки автоматизована система аналізу та управління ризиками з об`єктивних причин не містить усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, відтак такі дані не можуть мати першочергового значення у порівнянні з наданими декларантом первинними документами про товар.
Саме такий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 19.03.2021 по справі № 820/5525/16.
Доводи апеляційної скарги, що задекларований позивачем рівень митної вартості товарів нижче, ніж рівень митної вартості на ідентичні, подібні (аналогічні) товари, оформлені в митному відношенні раніше з посиланням на митні декларації від 25.04.2024 № 24UA100250602065U7 та від 20.05.2024 №24UA209120013845U0 колегія суддів оцінює критично, оскільки митним органом під час лише взято країну походження, торгівельну марку, виробника, вагу брутто, вагу нетто.
Водночас, на митну вартість товару впливають й інші показники, такі як фактурна вартість, маршрут транспортування та інші комерційні умови поставки.
Як наслідок, лише подібність ввезених позивачем товарів з тими, що порівнювала митниця за виробником чи країною походження беззаперечно та достеменно не свідчить про те, що задекларований позивачем рівень митної вартості товарів нижче, ніж рівень митної вартості на ідентичні, подібні (аналогічні) товари, оформлені в митному відношенні іншими митницями раніше.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що Митниця не надала доказів на підтвердження обставин, що позивачем у митній декларації було зазначено не всі складові числового значення задекларованої митної вартості, неправильно здійснено розрахунок, внесено недостовірні або неточні відомості, або у наданих документах містяться розбіжності, ознаки підробки або не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості задекларованих товарів.
В свою чергу, позивач надав необхідні та достатні документи для підтвердження задекларованої митної вартості, проте митний орган не навів переконливих аргументів, що надані документи не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомості щодо ціни, яка була фактично сплачена за товар, та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, не довів наявність підстав для коригування митної вартості із застосуванням другорядного (резервного) методу визначення митної вартості.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що спірне рішення Київської митниці про коригування митної вартості товарів прийняте відповідачем необґрунтовано, без урахування всіх обставин, які мали значення для їх прийняття, не на підставі та не у спосіб, що передбачені Митним кодексом України, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.
Як наслідок, підлягає скасуванню і спірна картка відмови в митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, прийнята відповідачем на підставі рішення про коригування митної вартості.
Колегія суддів звертає увагу на те, що в апеляційній скарзі скаржником не висловлено заперечень щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу, стягнутих судом першої інстанції на користь позивача, а отже у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для зменшення розміру понесених витрат на правову допомогу.
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Київської митниці - залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.08.2025 по справі № 520/4195/25 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		В.Б. Русанова 	
Судді	   	А.О. Бегунц   Я.В. П`янова