ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 568/122/26
Провадження № 1-кп/568/50/26

"12" лютого 2026 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Радивилів матеріали кримінального провадження № 42025183330000027 від 21.07.2025р. з угодою про визнання винуватості за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Млинів, Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого лікарем-невропатологом терапевтичного відділення КНП «Радивилівська центральна міська лікарня» Радивилівської міської ради Рівненської області, раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 368, ч.4 ст. 354 КК України,

ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді лікаря-невропатолога Комунального некомерційного підприємства «Радивилівська центральна міська лікарня» Радивилівської міської ради Рівненської області, будучи членом військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 , являючись при цьому службовою особою в розумінні ч.3 ст. 18 КК України та примітки 1 до ст. 364 КК України, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою власного незаконного збагачення, 22.09.2025р., приблизно о 12 год 50 хв., перебуваючи у своєму робочому кабінеті КНП «Радивилівська центральна міська лікарня» Радивилівської міської ради Рівненської області, що в м. Радивилів, вул. Садова, буд. 4, Рівненської області, в ході чергового прийому ОСОБА_6 , одержав для себе раніше обумовлену неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 4 000 гривень за вчинення в інтересах ОСОБА_6 дій, а саме видав висновок лікаря- невропатолога від 22.09.2025р., за визначеного формою Додатку 7 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України за №402 від 14.08.2008, на підставі якого ОСОБА_6 отримав відстрочку на лікування терміном до 2 місяців, тобто до 22.11.2025 та відповідно до ст. 24 графи 1 Розкладу хвороб станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, служби у військовому резерві військової служби визнаний таким, що тимчасово непридатний до військової служби. 
Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 368 КК України, як одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дій, з використанням наданої їй службового становищу. 
Також, ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді лікаря-невропатолога Комунального некомерційного підприємства «Радивилівська центральна міська лікарня» Радивилівської міської ради Рівненської області, будучи особою, що працює на підприємстві, не будучи при цьому службовою особою вказаного підприємства, в розумінні ч.3 ст. 18 КК України та примітки 1 до ст. 364 КК України, однак, будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 368 КК України, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою власного незаконного збагачення, 04.12.2025р. приблизно о 10 год. 50 хв., та 13.01.2026 р. приблизно об 11 год. 50 хв., перебуваючи у своєму робочому кабінеті, діючи як лікар-невропатолог КНП «Радивилівська центральна міська лікарня» Радивилівської міської ради, Рівненської області повторно одержав для себе неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у розмірі в загальному розмірі 5 000 гривень за вчинення в інтересах ОСОБА_7 дій, а саме: фіктивного оформлення останнього на стаціонарні лікування у терапевтичному відділенні із подальшим складенням та наданням виписок-епікризів із медичних карт стаціонарного хворого, визначених формою первинної облікової документації №027/о, затвердженого наказом №110 МОЗ України від 14.02.2012, із метою підтвердження діагнозу на користь ОСОБА_7 , які у подальшому мали слугувати підставою для продовження його лікування та надання відстрочки на лікування під час проходження ОСОБА_7 військово-лікарської комісії.
Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 ст. 354 КК України, як одержання працівником підприємства, який не є службовою особою, неправомірної вигоди для себе за вчинення будь-яких дій з використанням становища, яке займає працівник на підприємстві, в інтересах того, хто надає таку вигоду, вчинене повторно. 
27 січня 2026 року між прокурором у кримінальному провадженні (начальником Радивилівського відділу Дубенської окружної прокуратури) ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , у даному кримінальному провадженні була укладена угода про визнання винуватості. Угода погоджена першим заступником керівника Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_8 . Вказана угода була надіслана до суду разом з обвинувальним актом.
В угоді про визнання винуватості сторони виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 368, ч.4 ст. 354 КК України, які ніким не оспорюються, зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини. Згідно з угодою ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначених кримінальних правопорушеннях. В угоді про визнання винуватості сторони узгодили призначення обвинуваченому покарання в межах санкції ч.1 ст. 368, ч.4 ст. 354 КК України у виді штрафу у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн. з позбавленням права обіймати посади члена військово-лікарської комісії терміном на 1 рік, визначили умови спеціальної конфіскації.
Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання, оскільки при її укладенні були дотримані вимоги КПК України та КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 також просили затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.368, ч.4 ст. 354 КК України, за викладених в обвинувальному акті та угоді обставин.
Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд, заслухавши думку прокурора обвинуваченого та його захисника, приходить до наступного висновку.
Як відомо із змісту статті 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
У відповідності до статті 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Так, угода укладена 27 січня 2026 року між начальником Радивилівського відділу Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 і його захисником ОСОБА_5 з другої сторони. Угода погоджена першим заступником керівника Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_8 . 
За змістом угода містить: загальні положення; висунуте обвинувачення ОСОБА_4 із зазначенням кримінально-правової кваліфікації дій обвинуваченого; обвинувачений ОСОБА_4 у присутності свого захисника повністю погодився з формулюванням фактичних обставин вказаних кримінальних правопорушень та кримінально-правовою кваліфікацією його дій за ч. 1 ст. 368, ч.4 ст. 354 КК України; істотні для відповідного кримінального провадження обставини; обов`язки ОСОБА_4 ; умови спеціальної конфіскації; погодження покарання у виді штрафу з позбавленням права обіймати певні посади; наслідки укладення й затвердження угоди, а також наслідки невиконання угоди.
ОСОБА_4 вчинив відповідно до вимог ст. 12 КК України нетяжкі злочини, тому з огляду на п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України є можливим укладення угоди, потерпілих від вчинення яких немає.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо, зокрема, нетяжких та тяжких злочинів, окрім як у кримінальних провадженнях щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією.
Водночас у пункті 2-1 ч. 4 ст. 469 КПК України зазначено, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у кримінальних проступків, нетяжких або тяжких корупційних злочинів, а також кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, у разі відсутності ознак вчинення цих кримінальних правопорушень у співучасті, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, і за умови повного відшкодування підозрюваним або обвинуваченим завданого збитку або заподіяної шкоди (якщо таких збитків або шкоди було завдано). 
Згідно з положеннями Примітки до статті 45 КК України корупційними кримінальними правопорушеннями відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 цього Кодексу.
Отже, за наведеними положеннями Примітки статті 354, 368 КК України, відносяться до корупційних кримінальних правопорушень. При цьому за змістом угоди вбачається виконання умов, передбачених пунктом 2-1 ч. 4 ст. 469 КПК України.
Так, обвинувачений взяв на себе зобов`язання: а) беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.368, ч.4 ст. 354 КК України в обсязі висуненого обвинувачення у судовому провадженні; б) надати благодійну допомогу на потреби ЗСУ, а саме: зробити добровільний внесок у розмірі 50 000 гривень. Також встановлено, що кримінальні злочини вчинені за відсутності ознак співучасті. Шкода та збитки кримінальними правопорушеннями не завдано.
Суд на виконання вимог ст. 474 КПК України шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, а також узгоджену міру покарання, яка буде до нього застосована у разі затвердження угоди судом. 
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження також переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 368 , ч.4 ст. 354 КК України, а саме: одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дій, з використанням наданої їй службового становищу та одержання працівником підприємства, який не є службовою особою, неправомірної вигоди для себе за вчинення будь-яких дій з використанням становища, яке займає працівник на підприємстві, в інтересах того, хто надає таку вигоду, вчинене повторно. 
Покарання сторонами угоди визначено із дотриманням вимог статей 50, 65-67 КК України, що мотивовано наявністю до того підстав.
Так, із урахуванням обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме беззаперечне визнання ним своєї вини у вчинених кримінальних правопорушеннях, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, а також особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, працює, позитивно характеризується за місцем проживання, одружений, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, відсутність обтяжуючих обставин, відсутність заподіяної шкоди, наявний суспільний інтерес у забезпеченні швидкого судового провадження стосовно ОСОБА_4 та з урахуванням тяжкості злочину, сторони узгодили покарання у виді штрафу за кожне із кримінальних правопорушень, остаточно покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України. Також сторони погодили застосування до обвинуваченого покарання у виді позбавлення права обіймати посади члена військово-лікарської комісії терміном на 1 рік та умови спеціальної конфіскації вилучених у ОСОБА_4 під час обшуку грошових коштів. 
З огляду на вищенаведене, при перевірці угоди про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України судом встановлено, що угода у повному обсязі відповідає вимогам законодавства, а тому підлягає затвердженню із призначенням обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання. 
Питання про долю речових доказів суд вирішує згідно вимог ст.100 КПК України.
Кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди завдано не було.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченому обраний у виді особистого зобов`язання. 
Керуючись ст.ст.100, 314, 369-371, 374, 394, 474-476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 27.01.2026р., укладену в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №42025183330000027 від 21.07.2025 року між підозрюваним ОСОБА_4 , за участю його захисника ОСОБА_5 та начальником Радивилівського відділу Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , погоджену першим заступником керівника Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_8 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 354, ч.1 ст. 368 КК України та призначити йому покарання:
-за ч.4 ст. 354 КК України у виді штрафу у розмірі 750 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 12 750,00 грн. (дванадцять тисяч сімсот п`ятдесят гривень 00 копійок); 
-за ч.1 ст. 368 КК України у виді штрафу у розмірі 2 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000,00 грн. (тридцять чотири тисячі гривень 00 копійок), з позбавленням права обіймати посади члена військово-лікарської комісії терміном на 1(один) рік. 
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі 2 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000,00 грн. (тридцять чотири тисячі гривень 00 копійок), з позбавленням права обіймати посади члена військово-лікарської комісії терміном на 1(один) рік. 
Запобіжний захід, до набрання вироком законної сили, залишити без змін, у вигляді особистого зобов`язання.
Речові докази: 
-грошові кошти в сумі 3 000 гривень (три купюри номіналом по 1 000 гривень: серіями КГ 7215974, ЛД 1819286, АИ 5648180), які поміщені до спеціального пакету НПУ № KIV1110847 та зберігаються при матеріалах справи - конфіскувати в дохід держави, скасувавши водночас накладений на них арешт ухвалою слідчого судді Радивилівського районного суду Рівненської області від 16.01.2026р.;
-на підставі статей 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію майна та грошові кошти в сумі 7 340 гривень (три купюри номіналом купюр по 1 000 гривень, серіями: ЄН 8535896, ЛВ 5757778, ЛВА 5757776, чотири купюри номіналом по 500 гривень, серіями: МВ 2975543, ВС 2429109, МА 4764979, ЄМ 8897241, одна купюра номіналом 100 гривень серія АВ 0173323, дві купюри номіналом по 20 гривень, серіями: АК 5595274, ВС 4435806, одинадцять купюр номіналом 200 гривень, серіями: ГЗ 2720597, ЄБ 6987127, АП 6255365, БМ 9256496, БС 1981531, ЄЗ 4058940, АМ 7768043, АР 7038994, ЗВ 9010877, ВР 316192, ЄЖ 8940510), які поміщенні до спеціального пакету НПУ № KIV1110840, та грошові кошти в сумі 21 000 (двадцять одна тисяча) гривень, з яких купюри номіналом 1 000 гривень серії: АГ 7331030, АН 7204991, АИ 1542198, номінал купюр по 500 грн, серіями: КА 9218032, ХД 8414177, ЕР 1539762, ЕП 1987886, ЗА 3112930, КД 1479285, ЕР 01911870, АК 1826299, ГН 7146271, ЛБ 0377358, ГМ 5442423, АР 1947683, ЗМ 2769922, КА 5407715, ЄК 367283, ЄБ 2316403, КВ 7724372, ЄК 7640417, АК 2091767, КВ 9479594, ЛА 5201146, ЕГ 3898380, МВ 7995554, ЛЗ 2459388, АЕ 9074391, ЛИ 5491715, АБ 8708952, ВЕ 3990083, ЕН 2939695, ЕС 6103154, АВ 0572871, ГК 6980345, ХБ 6746611, КИ 0340243, КВ 5736697, ЛД 8048349, які поміщенні до спеціального пакету НПУ № WAR0031307, що були вилучені у ОСОБА_4 під час обшуку у робочому кабінеті та у його житлі і зберігаються в матеріалах кримінального провадження - конфіскувати у власність держави шляхом передачі грошових коштів на потреби Збройних сил України, зарахувавши їх на спеціальний рахунок для збору коштів на потреби армії за наступними реквізитами: Отримувач: Національний банк України, ЄДРПОУ 00032106, МФО 300001, р/р № UA843000010000000047330992708, скасувавши водночас накладений на них арешт ухвалою слідчого судді Радивилівського районного суду Рівненської області від 16.01.2026р.;
-медичну картку стаціонарного хворого ОСОБА_7 № 276 (26), із зазначенням дати госпіталізації хворого - 13.01.2026, яка поміщена до спеціального пакету НПУ №WAR 1973207 та зберігається у камері зберігання речових доказів ВП №2 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області – повернути КНП «Радивилівська центральна міська лікарня» Радивилівської міської Ради Рівненської області, скасувавши водночас накладений на неї арешт ухвалою слідчого судді Радивилівського районного суду Рівненської області від 16.01.2026р.;
-медичні картки стаціонарних хворих із наперед зазначенням термінів виписки з лікування із відсутністю пацієнтів на стаціонарному лікуванні у терапевтичному лікуванні, а саме: № № 134(26), 8695(25), 188 (26),236 (26), 237 (26), 153 (26), 85(26), 110 (26), 267 (26), 266 (26), 234 (26) та виписки -епікризи №№ 7130 (25), 8708 (25), 7462 (25), які поміщено до спеціального пакету НПУ №WAR 1973201 і зберігаються у камері зберігання речових доказів ВП №2 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області – повернути КНП «Радивилівська центральна міська лікарня» Радивилівської міської Ради Рівненської області, скасувавши водночас накладений на них арешт ухвалою слідчого судді Радивилівського районного суду Рівненської області від 16.01.2026р.;
-4 (чотири) аркуші паперу формату А4 із рукописними записами (чорнові записи), які поміщено до спеціального пакету НПУ № WAR 1973206 та зберігаються у камері зберігання речових доказів ВП №2 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області – знищити, скасувавши водночас накладений на них арешт ухвалою слідчого судді Радивилівського районного суду Рівненської області від 16.01.2026р.
Роз`яснити ОСОБА_4 про те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду про скасування вироку.
Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав передбачених статтею 394 КПК України, а саме обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя           ОСОБА_1