16.04.2026 
Справа № 644/11430/25
н/п 2/644/1007/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
(заочне)
16 квітня 2026 року м. Харків
Індустріальний районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Сітало А.К.,
за участю секретаря – Трач М.В.,
позивача – ОСОБА_1 ,
представника позивача – адвоката Туліна Р.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Харківський тракторний завод» про спонукання до укладення договору,
установив:
Представник позивача – адвокат Тулін Р.А. звернувся до суду з позовом в інтересах позивача в якому просить зобов`язати ПАТ «Харківський транспортний завод» передати ОСОБА_1 у приватну власність однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 шляхом укладення договору купівлі-продажу в установленому законодавством порядку за ціною вказаною в договорі найму житлової площі за №333 від 11 серпня 2004 року.
В обґрунтування вимог за позовом зазначено, що 11 серпня 2004 року між ОСОБА_1 та Відкритим акціонерним товариством «Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Харківський тракторний завод» було укладено Договір найму житлової площі за № 333.
Предметом Договору була однокімнатна квартира АДРЕСА_2 .
Відповідно до умов Договору (зокрема, п. 10.1, п. 4.2.2) та Додаткової угоди до нього від 08 лютого 2005 року, позивач, як працівник заводу, отримав право викупу зазначеної квартири за умови роботи на підприємстві не менше 8 років та повної сплати її вартості. Загальна сума до сплати становила 18 784,00 грн.
Позивач належним чином та в повному обсязі виконав усі взяті на себе зобов`язання за Договором.
Разом з цим, відповідачем зобов`язання за Договором не були виконані належним чином, позивач неодноразово звертався до керівних органів ПАТ «ХТЗ» з проханням передати у власність спірну квартиру, однак, відповідач до цього часу не виконав свої зобов`язання, спірне майно у власність позивача не передав, кожного разу посилаючись на різні формальні обставини, що обумовлює необхідність звернення до суду.
Ухвалою суду від 16 грудня 2025 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 24 лютого 2026 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Про причини неявки свого представника відповідач суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідачем у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подавався.
Позивач та його представник, просили розглянути справу за відсутності належним чином повідомленого відповідача та ухвалити заочне рішення.
Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України.
У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні до викладених у позовній заяві. Просили позов задовольнити.
Суд, заслухавши пояснення сторони, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 11 серпня 2004 року між ОСОБА_1 та Відкритим акціонерним товариством «Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Харківський тракторний завод» було укладено Договір найму житлової площі за № 333.
Предметом Договору була однокімнатна квартира АДРЕСА_3 . (наразі адреса: АДРЕСА_4 ).
Відповідно до умов Договору (зокрема, п. 10.1, п. 4.2.2) та Додаткової угоди до нього від 08 лютого 2005 року, позивач, як працівник заводу, отримав право викупу зазначеної квартири за умови роботи на підприємстві не менше 8 років та повної сплати її вартості. Загальна сума до сплати становила 18 784,00 грн.
Позивач належним чином та в повному обсязі виконав усі взяті на себе зобов`язання за Договором.
Відповідно до довідки, виданої ПАТ «Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе» ОСОБА_1 достроково провів повний розрахунок з підприємством за квартиру АДРЕСА_2 в сумі 18 784,00 грн.
Відповідно до даних трудової книжки позивача, починаючи з 18 квітня 1983 року та по 23 жовтня 2024 року він перебував у трудових відносинах з відповідачем, тобто загалом пропрацював на підприємстві протягом 41 року безперервно.
Таким чином, позивач виконав усі необхідні передумови для переходу права власності на квартиру до нього: здійснив повну оплату вартості квартири; виконав умови щодо трудового стажу на підприємстві (що підтверджується фактом прийняття відповідачем повної оплати за квартиру, а також записами у трудовій книжці позивача).
 
З 22 лютого 2006 року позивач постійно зареєстрований і проживає у спірній квартирі, що підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання. Позивач відкрито і добросовісно володіє цим майном, утримує його та сплачує комунальні послуги.
Оскільки відповідачем зобов`язання за Договором не були виконані належним чином, позивач неодноразово звертався до керівних органів ПАТ «ХТЗ» з проханням передати у власність квартиру АДРЕСА_5 .
Однак, відповідач до цього часу не виконав свої зобов`язання, спірне майно у власність позивача не передав.
Відповідно до пунктів 10.1, 10.3 Договору, після виконання позивачем умов договору, він має право вимагати передачі квартири у власність шляхом укладання договору купівлі-продажу квартири.
17 січня 2024 року позивач звернувся до відповідача з офіційною заявою, в якій просив оформити нотаріальний договір купівлі-продажу квартири на підставі виконаних умов Договору № 333 від 11.08.2004 року.
У відповіді на дану заяву за вих. № 60/31-Д від 07.02.2024 року, відповідач повідомив позивача, що ПАТ "Харківський тракторний завод" занесено до Єдиного реєстру боржників та на виконання пункту 8-1 частини 1 статті 49 Закону України "Про нотаріат" не може відчужувати об`єкти нерухомого майна, не зважаючи на обов`язки, передбачені Договором.
Наразі відповідно до отриманого витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ВАТ «Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе» (правонаступником якого є ПАТ «Харківський тракторний завод»).
Згідно з інформацією отриманою з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, записи щодо таких заборон відсутні, що в свою чергу підтверджує можливість відповідача належним чином виконати взяті на себе зобов`язання за Договором, однак останній всіляко уникає цього.
Таким чином, позивачем, як наймачем за договором, були виконані умови даного Договору, однак відповідач відмовляється від виконання обов`язків, покладених на нього умовами Договору, що обумовило необхідність звернення до суду.
Згідно ст. 151 ЦК України (1963 року), в редакції яка була чинною на час укладення договору № 333, в силу зобов`язання одна особа (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, сплатити гроші та інше або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з договору або інших підстав, зазначених у статті 4 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 153 ЦК України (1963 року), договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.
Згідно п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (2003 року), Цивільний Кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним Кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.
Відповідно до ст. 509 ЦК України (2003 року) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст. 629 ЦК України (2003 року) договір є обов`язковим для виконання сторонами. 
Згідно ст. 526 ЦК України (2003 року) зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) ст. 530 ЦК України (2003 року).
Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України (16.01.2003 року), право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Таким чином, відповідачем було порушено зобов`язання з передачі спірного майна у власність позивача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Розподіл судових витрат, суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір».
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
За подання позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1211,20 грн.
За ст.137 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу адвоката.
В позовній заяві представник позивача просить стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 6000,00 грн.

Згідно п. 8 ч. 2 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
Суд, дослідивши позовну заяву з доданими до неї матеріалами, докази надані на підтвердження понесених позивачем судових витрат на правничу допомогу, вважає, що судові витрати в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню.
Провадження по цивільній справі відкрито в загальному провадженні.
Суд звертає увагу на те, що представник позивача - адвокат Тулін Р.А. приймав безпосередню участь в судовому засіданні один раз, вказана цивільна справа не є складною, а заявлені витрати на правову допомогу на загальну суму 6000,00 грн. є очевидно не співмірними із складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг та сам розмір є явно завищеним. 
З урахуванням положень наведених норм та зазначених фактичних обставин справи, керуючись у тому числі такими критеріями, як обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, а також враховуючи критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу та про необхідність покладення на відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем, в розмірі 5000,00 грн.
Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача, документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 1211,20 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 5000,00 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 95, 141, 247, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, 
ухвалив:
Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Харківський тракторний завод» про спонукання до укладення договору – задовольнити.
Зобов`язати ПАТ «Харківський тракторний завод» (61007, м. Харків, пр. Героїв Харкова, 275, код ЄДРПОУ 05750295) передати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), у приватну власність однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , шляхом укладення договору купівлі-продажу в установленому законодавством порядку за ціною вказаною в Договорі найму житлової площі № 333 від 11 серпня 2004 року.
Стягнути з ПАТ «Харківський тракторний завод» (61007, м. Харків, пр. Героїв Харкова, 275, код ЄДРПОУ 05750295) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати, а саме: судовий збір у сумі 1211,20 грн. та витрати на правничу допомогу у сумі 5000,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених ст.354 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення до Харківського апеляційного суду.
Повне судове рішення складено - 21.04.2026.

Суддя: А. К. Сітало