Справа №701/209/26
Номер провадження2-о/701/19/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2026 року     Маньківський районний суд, Черкаської області
в складі: головуючого – судді -    І.Д.Калієвського
за участю секретаря -    Г.І.Байдужої
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду с-щі Маньківка справу за заявою  ОСОБА_1 , заінтересованої особи: Маньківської селищної ради Уманського району Черкаської області про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,

В С Т А Н О В И В :
Заявник звернулася в суд із заявою до заінтересованої особи про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
На підставу своїх вимог спирається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Берлін, Федеративна Республіка Німеччина, померла позивачки мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, реєстраційний номер НОМЕР_1 , виданим 13.11.2024 року відділом РАЦС Шарлоттенбург - Вільмерсдорф, м. Берлін, 31. Зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 на час смерті було в АДРЕСА_1 , що підтверджується відомостями з реєстру територіальної громади від 11.02.2026 за №178/05-15 та відомостями про осіб місце проживання яких було зареєстроване за адресою, виданими виконавчим комітетом Маньківської селищної ради від 11.02.2026 за №179/05-15. Довідка виконавчого комітету Маньківської селищної ради від 22.11 2024 №162/02-77, видана ОСОБА_1 для пред`явлення в похоронне бюро/кладбище Берліна, інформує про зобов`язання прийняти урну з прахом померлої в ОСОБА_3 , народженої ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 та похоронити на кладбищі с. Роги Уманського району з проханням видати урну отримувачу ОСОБА_1 . 26.11.2024 крематорієм ОСОБА_4 видано свідоцтво про кремацію, яким підтверджується, що тіло померлої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Берлін, кремовано в крематорії ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 , за реєстраційним номером 157108. Зареєстроване постійне місце проживання ОСОБА_2 на час смерті було в АДРЕСА_1 , однак в грудні місяці 2023 року вона поїхала гостювати до Федеративної Республіки Німеччина до своєї дочки ОСОБА_1 , де проживала разом із нею постійно, та померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті матері, перебуваючи у Федеративній Республіці Німеччині, вона звернулась до Посольства України в Федеративній Республіці Німеччина, де 20.02.2025 року було нотаріально засвідчено заяву про прийняття ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , спадщини за законом, яка лишилась після смерті матері – ОСОБА_2 , яка на день смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з чого б вона не складалася і де б не знаходилася, з одночасним проханням видати свідоцтво про право на спадщину. Після смерті матері – ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, в тому числі житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_1 , дане спадкове майно потрібно оформити в нотаріальному порядку у спадщину. Наявність та належність спадкового майна підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 31.01.2020 року приватним нотаріусом Маньківського районного нотаріального округу Завірюхою О.В., у спадковій справі №106/2019, зареєстроване в реєстрі за №121. Також це підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 31.01.2020 року №198505786. 17.02.2025 року позивачка через представника за довіреністю звернулася із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Уманського районного нотаріального округу Завірюхи О.В., де за вказаною заявою відкрита спадкова справа №21/2026, однак у оформленні спадщини відмовлено. Згідно листа від 17.02.2026 за №137/02-31 нотаріусом надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.02.2026 року. Вказаною постановою заявнику ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку із пропущеним строком прийняття спадщини, який встановлено ст. ст. 1269, 1270 ЦК України. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.02.2026 року повідомлено, що представник спадкоємиці, ОСОБА_6 , в обґрунтування заяви посилається на те, що спадкоємиця на момент смерті проживала фактично із матір`ю ОСОБА_2 в місті Берлін, тому вона вважається такою, що спадщину прийняла фактично згідно ст. 1268 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217, та 1220 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) та здійснюється за заповітом або за законом та відкривається внаслідок смерті цієї особи. Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно відомостей, вданих виконавчим комітетом Маньківської селищної ради Уманського району Черкаської області 11.02.2026 за №178/05-15 та 179/05-15, спадкодавець була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно статті 1268 п. 3 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до статті 1369 п. 1 Цивільного кодексу України, а саме: спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно статті 1270 п. 1 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається від часу відкриття спадщини. Оскільки представник спадкоємиці не надав підтвердження, що спадкоємиця проживала фактично на час відкриття спадщини зі спадкодавцем ОСОБА_2 , також у встановлений законом строк спадкоємицею не подано заяву про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , як це вимагає ст. 1269 п. 1, ст. 1270 п. 1, ст. 1272 ч. 3 Цивільного кодексу України, тому ОСОБА_1 вважається такою, як пропустила строк прийняття спадщини, тому нотаріусом роз`яснено представнику спадкоємиці процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Таким чином, нотаріусом роз`яснено, що для отримання свідоцтва про право на спадщину після померлої ОСОБА_2 необхідно звернутися до суду з заявою про продовження строку прийняття спадщини або встановлення юридичного факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, тобто власне встановлення факту прийняття спадщини. Таким чином, на даному етапі оформлення спадщини у спадкоємиці відсутня можливість нотаріального оформлення спадкових прав, оскільки заява про прийняття спадщини у шестимісячний строк після смерті спадкодавця хоча і була засвідчена нотаріально, волевиявлення висловлено, проте заява не була подана нотаріусу за останнім зареєстрованим місцем проживання померлої, при цьому відсутнє підтвердження постійного проживання зі спадкодавцем на час смерті, а саме так і склались правовідносини у даному випадку. Однак цей факт можливо підтвердити рішенням суду, у зв`язку з чим заявник вимушена звертатись до суду з даною заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. 
Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
Ухвалою суду від 25.02.2026 року по справі призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.
Заявник до суду не з`явилася, але в своїй заяві просила справу слухати в її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі.
Представник заінтересованої особи: Маньківської селищної ради в судове засідання не з`явився, але надав суду письмову заяву, згідно якої не заперечує проти задоволення заявлених вимог та просить справу розглядати у його відсутності.
Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання заяви заінтересованою особою.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду.
У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні правовідносини.
ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Берлін, Федеративна Республіка Німеччина, померла позивачки мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть, реєстраційний номер НОМЕР_1 , виданим 13.11.2024 року відділом РАЦС Шарлоттенбург - Вільмерсдорф, м. Берлін, 31 (а.с.11, 12,13-16). 
Зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 на час смерті було в АДРЕСА_1 , що підтверджується відомостями з реєстру територіальної громади від 11.02.2026 за №178/05-15 та відомостями про осіб місце проживання яких було зареєстроване за адресою, виданими виконавчим комітетом Маньківської селищної ради від 11.02.2026 за №179/05-15 (а.с.17,18).
Довідка виконавчого комітету Маньківської селищної ради від 22.11 2024 №162/02-77, видана ОСОБА_1 для пред`явлення в похоронне бюро/кладбище Берліна, інформує про зобов`язання прийняти урну з прахом померлої в ОСОБА_3 , народженої ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 та похоронити на кладбищі с. Роги Уманського району з проханням видати урну отримувачу ОСОБА_1 (а.с.19).
26.11.2024 крематорієм ОСОБА_4 видано свідоцтво про кремацію, яким підтверджується, що тіло померлої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Берлін, кремовано в крематорії Баумшуленвег 26.11.2024 року, за реєстраційним номером 157108 (а.с.20-24).
Обгрунтовуючи заявлені вимоги заявник зазначає, що зареєстроване постійне місце проживання ОСОБА_2 на час смерті було в АДРЕСА_1 , однак в грудні місяці 2023 року вона поїхала гостювати до Федеративної Республіки Німеччина до своєї дочки ОСОБА_1 , де проживала разом із нею постійно, та померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заявник, перебуваючи у Федеративній Республіці Німеччині, вона звернулась до Посольства України в Федеративній Республіці Німеччина, де 20.02.2025 року було нотаріально засвідчено заяву про прийняття ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , спадщини за законом, яка лишилась після смерті матері – ОСОБА_2 , яка на день смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з чого б вона не складалася і де б не знаходилася, з одночасним проханням видати свідоцтво про право на спадщину (а.с.25).
Заявник також зазначає, що після смерті матері – ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, в тому числі житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_1 , дане спадкове майно потрібно оформити в нотаріальному порядку у спадщину. 
Наявність та належність спадкового майна підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 31.01.2020 року приватним нотаріусом Маньківського районного нотаріального округу Завірюхою О.В., у спадковій справі №106/2019, зареєстроване в реєстрі за №121. Також це підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 31.01.2020 року №198505786 (а.с.26,27).
17.02.2025 року позивачка через представника за довіреністю звернулася із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Уманського районного нотаріального округу Завірюхи О.В., де за вказаною заявою відкрита спадкова справа №21/2026, однак у оформленні спадщини відмовлено.
Згідно листа від 17.02.2026 за №137/02-31 нотаріусом надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.02.2026 року. Вказаною постановою заявнику ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку із пропущеним строком прийняття спадщини, який встановлено ст. ст. 1269, 1270 ЦК України. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.02.2026 року повідомлено, що представник спадкоємиці, ОСОБА_6 , в обґрунтування заяви посилається на те, що спадкоємиця на момент смерті проживала фактично із матір`ю ОСОБА_2 в місті Берлін, тому вона вважається такою, що спадщину прийняла фактично згідно ст. 1268 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217, та 1220 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) та здійснюється за заповітом або за законом та відкривається внаслідок смерті цієї особи. Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно відомостей, вданих виконавчим комітетом Маньківської селищної ради Уманського району Черкаської області 11.02.2026 за №178/05-15 та 179/05-15, спадкодавець була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Оскільки представник спадкоємиці не надав підтвердження, що спадкоємиця проживала фактично на час відкриття спадщини зі спадкодавцем ОСОБА_2 , також у встановлений законом строк спадкоємицею не подано заяву про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , як це вимагає ст. 1269 п. 1, ст. 1270 п. 1, ст. 1272 ч. 3 Цивільного кодексу України, тому ОСОБА_1 вважається такою, як пропустила строк прийняття спадщини, тому нотаріусом роз`яснено представнику спадкоємиці процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку (а.с.28).
Факт спільного постійного проживання заявника із спадкодавцем підтверджується власне викладеними фактичними даними у їх сукупності, наявністю володіння усіма документами та речами покійної, а також письмовими свідченнями - заявами жителів села Роги, Уманського району, Черкаської області – ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , справжність підписів на яких засвідчено в нотаріальному порядку уповноваженою посадовою особою органу місцевого самоврядування. Даними заявами підтверджується, що дійсно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка була зареєстрована в АДРЕСА_1 , дійсно фактично в грудні місяці 2023 року поїхала гостювати до Федеративної Республіки Німеччина до своєї дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , де проживала разом з нею постійно, та померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також підтверджується, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживала фактично постійно разом зі своєю матір`ю ОСОБА_2 до її смерті, опікувалась нею у зв`язку з важким станом здоров`я. Після смерті ОСОБА_2 , її поховання було належним чином здійснено ОСОБА_1 (а.с.31-33, 34-36).
Суд вирішуючи дану справу керується наступним.
Згідно ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Враховуючи норми ст. 1261 ЦК України, ОСОБА_1 , є спадкоємицею першої черги після смерті ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Таким чином, у розумінні ч. 3 ст. 1268 ЦК України, ОСОБА_1 , вважається такою, що фактично прийняла спадщину після своєї матері ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України (в редакції, яка діяла на час відкриття спадщини) є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.
Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.
Положеннями п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 передбачено, що, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець мас право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.
Відповідно до п. 3.19 глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Мінюстом від 22 лютого 2012 року №296/5, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Пунктом 3.20 глави 10 Розділу II Порядку (в редакції, яка діяла на час відкриття спадщини) передбачено, що у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.
Відповідно до п. 3.20 глави 10 Розділу II Порядку (в редакції, чинній на дату звернення з даною позовною заявою до суду) факт постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини підтверджується: витягом з реєстру територіальної громади; довідкою про реєстрацію місця проживання; іншим документом, що може підтверджувати відповідний факт (паспортом громадянина України, виготовленим у формі книжечки, з відміткою про реєстрацію постійного місця проживання громадянина, якщо спадщина відкрилась до 1 грудня 2021 року, рішенням суду тощо).
Аналіз вищенаведених норм закону та судової практики свідчить про те, що суди можуть розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, при їх розгляді слід встановити чи було місце проживання позивача за зазначеною ним в позові адресою постійним, переважним чи тимчасовим, маючи при цьому на увазі, що, реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
Частиною 1 ст. 315 ЦПК України визначений перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, серед яких справи про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, відсутні.
Однак, як зазначалося вище, право звернення в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини передбачено положеннями п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7.
Крім того, ч. 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Факт проживання заявника зі своєю матір`ю, до дня її смерті, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1 знайшов своє підтвердженя під час судового розгляду.
Встановлення факту постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідно позивачу для оформлення спадкових прав.
У відповідності до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Проаналізувавши вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність в матеріалах справи поданих заявником достовірних доказів, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи та достатність доказів, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин справи, які входять до предмета доказування, що дає суду змогу дати відповідну належну оцінку доказам та ухвалити законне, обгрунтоване рішення по суті спору, тому заявлені вимоги підлягають до задоволення.
Керуючись ст.ст. 4, 9, 10, 12, 18, 141, 142, 263-265, 272, 280-284, 293, 315, 353, 354 ЦПК України, ст. ст. 29, 1221, 1261, 1268, 1270 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву  ОСОБА_1 , заінтересована особа: Маньківська селищна рада Уманського району Черкаської області про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини - задоволити.
Встановити факт того, що  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_2 , зареєстрована та жителька АДРЕСА_1 ), дійсно постійно проживала на час відкриття спадщини разом з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстроване постійне місце проживання: АДРЕСА_1 ), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Берлін, Федеративна Республіка Німеччина.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення йому відповідного рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Суддя	І. Д. Калієвський