20 квітня 2026 року

Справа № 642/6329/24
Провадження № 2/642/328/26
РІШЕННЯ
Іменем України

20 квітня 2026 року м. Харків

Холодногірський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого – судді Цибульської С.В.,
за участю: 
секретаря судового засідання – Карпухіна Д.Д.,
позивача – ОСОБА_1 ,
представника позивача – адвоката Поппела С.Ю.,
представника відповідача – адвоката Матарикіної С.П.,
третьої особи – ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Охорона і Безпека Плюс», приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Євроінс Україна», третя особа: ОСОБА_2 , про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Охорона і Безпека Плюс» (далі – ТОВ «Охорона і Безпека Плюс», приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Євроінс Україна» (далі – ПрАТ «СК «Євроінс Україна») про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, стягнення моральної шкоди, в якій позивач просила суд стягнути з ПрАТ «СК «Євроінс Україна» на користь позивача майнову шкоду в сумі 51 186,40 грн; стягнути з ТОВ «Охорона і Безпека Плюс» на користь позивача майнову шкоду у розмірі 4000 грн, моральну шкоду у сумі 100 000 грн; стягнути з відповідачів витрати зі сплати судового збору у сумі 1551,86 грн.
В обґрунтування позовної заяви позивачем зазначено, що 17.06.2024 о 10:30 год. біля буд. 50 по вул. Волонтерській у м. Харкові водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Renault Duster», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ТОВ «Охорона і Безпека Плюс», не впорався з керуванням та допустив наїзд на припаркований біля правого краю проїжджої частини дороги автомобіль «Kia Sorento JC 5248», д.н.з. НОМЕР_2 , що належить позивачці. Внаслідок ДТП автомобіль «Kia Sorento JC 5248», д.н.з НОМЕР_2 , отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 02.07.2024 ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Цивільна відповідальність ТОВ «Охорона і Безпека Плюс» щодо автомобіля «Renault Duster», д.н.з. НОМЕР_1 , на дату ДТП була застрахована у ПрАТ «СК «Євроінс Україна», поліс № 220822036. 17.06.2024 позивач звернулася до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» з повідомленням про ДТП та заявою на отримання виплати по страховому випадку. 28.06.2024 представником ПрАТ «Євроінс Україна» було оглянуто автомобіль «Kia Sorento JC 5248», д.н.з НОМЕР_2 . Позивач не погодилася з результатами проведення огляду автомобіля та звернулася до суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_3 для визначення суми матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП. Згідно з висновком щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу № ЕР-62/06-24 від 01.07.2024 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Kia Sorento JC 5248», д.н.з НОМЕР_2 , 2008 року випуску, пошкодженого внаслідок ДТП 17.06.2024, становить 134 218,63 грн. Вартість робіт з підготовки вказаного висновку становить 4000 грн. 18.07.2024 позивач поштовим відправлення направила копію постанови Ленінського районного суду м. Харкова від 02.07.2024, а також копію висновку № ЕР-62/06-24 від 01.07.2024 на адресу ПрАТ «СК «Євроінс Україна». 13.09.2024 на картковий рахунок позивача надійшли грошові кошти в сумі 83 032,23 грн, вказана сума ПрАТ «СК «Євроінс Україна» із позивачем не узгоджена. 24.09.2024 ПрАТ «СК «Євроінс Україна» у відповідь на адвокатський запит повідомило позивача про те, що доплата страхового відшкодування до «ліміту страхового відшкодування» не запланована. Ліміт відповідальності за полісом № 220822036, який оформлено ТОВ «Охорона і Безпека Плюс» з ПрАТ «СК «Євроінс Україна», по автомобілю «Renault Duster», д.н.з. НОМЕР_1 , за шкоду, заподіяну майну потерпілого, становить 160 000 грн. З урахуванням виплати ПрАТ «СК «Євроінс Україна» сума матеріальних збитків по автомобілю «Kia Sorento JC 5248», д.н.з НОМЕР_2 , 2008 року випуску, становить: 134 218,63 грн - 83 032,23 грн = 51 186,40 грн.
Також позивач вказує у позовній заяві, що крім матеріальних збитків їй також заподіяно моральних страждань, виникли психологічні чинники, які призвели до негативних емоцій, переживань. До ДТП автомобіль «Kia Sorento JC 5248», д.н.з НОМЕР_2 , 2008 року випуску, знаходився у справному стані, використовувався сім`єю позивача за прямим призначенням. Внаслідок ДТП вказаний автомобіль отримав значні механічні пошкодження. У зв`язку із пошкодженням вказаного майна позивач зазнала і продовжує відчувати сильні душевні страждання, не мала можливості використовувати належний їй автомобіль за призначенням, позбавлення її як власника автомобіля можливості використовувати такий автомобіль у зв`язку із його пошкодженням є порушенням прав позивача. З моменту ДТП і до цього часу позивач змушена увійти до боргових зобов`язань, позичати гроші, що не відповідає її моральним принципам. Завдану позивачу моральну шкоду остання оцінює в 100 000 грн, які підлягають стягненню з ТОВ «Охорона і Безпека Плюс». 
На підставі викладеного позивач просила суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Ухвалою суду від 09.10.2024 вказану позовну заяву залишено без руху, надано позивачеві п`ятиденний строк на усунення недоліків позовної заяви, вказаних у мотивувальній частині ухвали суду.
18.10.2024 до суду від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою суду від 21.10.2024 провадження у цій справі відкрито, розгляд справи постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, залучено у якості третьої особи ОСОБА_2 .
18.11.2024 від представника відповідача ПрАТ «СК «Євроінс Україна» - адвоката Пилипця А.Ю. надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Представник відповідача зазначає у відзиві на позовну заяву, що з метою визначення вартості відновлювального ремонту із врахуванням фізичного зносу транспортного засобу KIA SORENTO, д.н.з. НОМЕР_2 , відповідачем було замовлено проведення відповідних оцінювань у ТОВ «СЗУ Україна». Відповідно до звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу № 38788, завданого власнику колісного транспортного засобу KIA SORENTO, д.н.з. НОМЕР_2 , становить 83 032,23 грн без ПДВ. Сума страхового відшкодування у розмірі 83 032,23 грн виплачена на користь позивача, що останнім не заперечується. Також представник відповідача вказує, що у відповідача відсутній обов`язок приймати до уваги наданий позивачем висновок, оскільки законом визначений вичерпний перелік випадків, коли потерпілий має право самостійно обирати експерта для визначення розміру збитку. Позивач не зазначає у позовній заяві, що суд має надати перевагу його звіту та не брати до уваги звіт, наданий відповідачем. Окрім того представник відповідача зазначає у відзиві на позовну заяву, що позивач помилково зазначив страховика у статусі відповідача, оскільки позовні вимоги щодо сплати різниці між фактичним розміром заподіяної шкоди і сумою страхового відшкодування повинні бути пред`явлені до особи, яка винна у пошкодженні транспортного засобу позивача – ТОВ «Охорона і Безпека Плюс».
20.11.2024 від представника відповідача ТОВ «Охорона і Безпека Плюс» - адвоката Матарикіної С.П. надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог у позовному обсязі. Представник відповідача зазначає у відзиві на позовну заяву, що в протоколі технічного огляду транспортного засобу автомобіля «Kia Sorento JC 5248», д.н.з. НОМЕР_2 , від 28.06.2024, підписаного експертом (оцінювачем) ПрАТ «СК «Євроінс Україна» Черніковою Р.М., відсутні будь-які заперечення або незгода позивача щодо неправильності або неповного огляді належного їй транспортного засобу, а тому посилання позивача на незгоду з проведеним оглядом її автомобіля є вигаданим. Окрім того при проведенні технічного огляду вказаного автомобіля суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_4 не був запрошений ні представник відповідача ТОВ «Охорона і Безпека Плюс», ні водій ОСОБА_2 , а тому звіт, складений вказаним суб`єктом оціночної діяльності суд не зобов`язаний приймати. Також представник відповідача вказує, що позивачем не надано жодних доказів, що підтверджували б завдання дорожньо-транспортною пригодою від 17.06.2024 позивачу моральних страждань.
16.12.2024 до суду від третьої особи ОСОБА_2 надійшли письмові пояснення, в яких третя особи зазначає, що, на його думку, автомобіль, належний позивачу, не отримав внаслідок ДТП від 17.06.2024 пошкоджень, на ремонт яких потрібна сума грошових коштів, більша, ніж 100 000 грн. також, на думку третьої особи, відсутні підстави для стягнення на користь позивачки суми компенсації за моральну шкоду, оскільки на момент ДТП позивач не знаходилася в автомобілі, а також позивач не надала доказів на підтвердження своїх слів про завдану їй моральну шкоду.
Сторона позивача правом на подання відповіді на відзив не скористалася.
28.01.2025 до суду від позивача ОСОБА_1 надійшло клопотання про проведення судово-товарознавчої експертизи за матеріалами справи, в якому позивач просила суд призначити вказану експертизу у цій справи для визначення ринкової вартості автомобіля «Kia Sorento JC 5248», д.н.з. НОМЕР_2 , 2008 року випуску, на момент ДТП від 17.06.2024; визначення вартості відновлювального ремонту вказаного автомобіля; визначення вартості матеріального збитку, заподіяного власнику такого автомобіля на момент ДТП від 17.06.2024.
Ухвалою суду від 28.01.2025 у цій справі призначено судово-товарознавчу експертизу за матеріалами справи, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.
24.03.2025 до суду разом із матеріалами справи надійшло клопотання судового експерта Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» про надання додаткових матеріалів 
Ухвалою суду від 31.03.2025 провадження у цій справі поновлено для розгляду клопотання експерта.
Ухвалою суду від 09.04.2025 клопотання провідного судового експерта про надання додаткових матеріалів частково задоволено, матеріали справи направлені до ННЦ «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» для проведення експертизи, провадження по справі до закінчення проведення експертизи зупинено.
10.11.2025 до суду від ННЦ «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» надійшли матеріали цієї справи разом із висновком експерта № 2671 від 05.11.2025 за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи за матеріалами справи.
Ухвалою суду від 11.11.2025 провадження у цій справі поновлено, призначено судове засідання, в яке викликано учасників справи.
27.11.2025 від позивача до суду надійшла уточнена позовна заява, в якій позивач просить суд з урахуванням збільшення позовних вимог: стягнути з відповідача ПрАТ «СК «Євроінс Україна» на користь позивача майнову шкоду в сумі 59 871,71 грн; стягнути з ТОВ «Охорона і Безпека Плюс» на користь позивача майнову шкоду у розмірі 4000 грн та моральну шкоду в сумі 100 000 грн; стягнути з відповідачів витрати, пов`язані з розглядом справи в сумі 12 940,98 грн.
Ухвалою суду від 02.12.2025 прийнято до розгляду заяву позивача від 27.11.2025 про збільшення розміру позовних вимог та постановлено продовжити розгляд справи з урахуванням такої заяви, у судовому засіданні оголошено перерву, надано відповідачам час для подання відзиву на уточнену позовну заяву, третій особі надано час для подання пояснень щодо уточненої позовної заяви.
02.12.2025 до суду від третьої особи ОСОБА_2 надійшла заява, в якій третя особа заперечує проти задоволення позовних вимог та просить суд розглядати справу без його участі.
21.01.2026 до суду від представника відповідача ТОВ «Охорона і Безпека Плюс» - адвоката Матарикіної С.П., надійшли пояснення (заперечення) щодо уточненої позовної заяви позивача від 26.11.2025, які суд розцінює як відзив на уточнену позовну заяву та в яких представник відповідача просить суд врахувати доводи, викладені представником відповідача у відзиві на позовну заяву, поданому нею раніше, відмовити у позовних вимогах у повному обсязі.
Також, представник відповідача зазначає у відзиві на уточнену позовну заяву, що суд самостійно вирішує питання щодо прийняття чи не прийняття висновку експерта Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» № 2671 за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи від 05.11.2025 за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Ліміт відповідальності по полісу № 220822036, який оформлений відповідачем ПрАТ «СК Євроінс Україна» по автомобілю «Renault Duster», державний номер НОМЕР_1 , за шкоду, заподіяну майну потерпілого, становить 160 000 гривень. Відповідно до заяви-приєднання № 021001-2212-220822036 до договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів № 021001-2212-220822036 від 09.05.2024, укладеного між ПрАТ «СК «Євроінс Україна» та ТОВ «Охорона і безпека плюс», встановлена страхова сума 100 000 гривень. Але відповідно до полісу № 220822036 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів до договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів №0 21001-2212-220822036 від 09.05.2024, укладеного між ПрАТ «СК «Євроінс Україна» та ТОВ «Охорона і безпека плюс», страхова сума на одного потерпілого: за шкоду, заподіяну майну, становить 160 000грн. Були внесені відповідні зміни в Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», внаслідок чого збільшилася як сума страхового платежу (з 329,00 грн. до 2149 грн), так і збільшилася страхова сума за шкоду, заподіяну майну, (з 100 000 грн до 160 000грн). Сума 142 903,94 грн є нижчою, ніж страхова сума за шкоду, заподіяну майну, яка становить 160 000 грн. За наявності укладеного Договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів між ПрАТ «СК «Євроінс Україна» та ТОВ «Охорона і безпека плюс», шкоду, заподіяну майну позивачу, в разі її доведеності та прийняття доказів судом, повинен відшкодовувати відповідач ПрАТ «СК «Євроінс Україна» в рамках укладеного договору між ПрАТ «СК «Євроінс Україна» та ТОВ «Охорона і безпека плюс». Щодо заявлених позовних вимог в частині відшкодування завданої моральної шкоди представник відповідача зазначає, що позивачем не надано жодного документу, доказу, які би підтвердили моральні страждання позивача внаслідок ДТП, що сталася 17.06.2024.
Відповідач ПрАТ «СК «Євроінс» правом на подання відзиву на уточнену позовну заяву не скористався.
Третя особа ОСОБА_2 правом на подання пояснень щодо уточненої позовної заяви не скористався.
У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити, посилалися на обставини, викладені в уточненій позовній заяві.
Представник відповідача ПрАТ «СК «Євроінс Україна» у судове засідання не з`явився, повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання своєчасно та належним чином, у відзиві на позовну заяву просив у разі неявки у судове засідання розглядати справу без його участі.
Представник відповідача ТОВ «Охорона і Безпека Плюс» у судове засідання не з`явилася, повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання своєчасно та належним чином, в матеріалах справи наявна заява представника відповідача про розгляд справи без її участі.
Третя особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився`ї, повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання своєчасно та належним чином, в матеріалах справи наявна заява третьої особи про розгляд справи без його участі.
Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною 1 ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Судом встановлено, що 17.06.2024 на вул. Волонтерській, біля буд. 50, у м. Харкові, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Renault Duster», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ТОВ «Охорона і Безпека Плюс», не впорався з керуванням та допустив наїзд на припаркований у правого краю проїжджої частини автомобіль «Kia Sorento JC 5248», д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП автомобіль «Kia Sorento JC 5248», д.н.з. НОМЕР_2 , отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Автомобіль «Kia Sorento JC 5248», д.н.з. НОМЕР_2 , на час ДТП належав ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .
Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 02.07.2024 року у справі № 642/3730/24 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Вказана постанова набрала законної сили 15.07.2024.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 
Отже вина водія ОСОБА_2 у вчиненні ДТП від 17.06.2024 доказуванню не підлягає.
При цьому як встановлено судом та не заперечується учасниками справи, ОСОБА_2 вчинив ДТП від 17.06.2024 під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків, тобто в момент ДТП діяв як найманий працівник, а саме: водій ТОВ «Охорона і Безпека Плюс».
Відповідно до копії заяви-приєднання (акцепту) № 021001-2212-220822036 до публічного договору (оферти) добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі – заява-приєднання) ця заява приєднання є повною та безумовною заявою страхувальника ТОВ «Охорона і Безпека Плюс» укласти договір добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів з ПрАТ «СК «Євроінс Україна» (страховик) в порядку та на умовах, визначених в публічному договорі (оферті) добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Як вбачається з копії заяви-приєднання, страховик та страхувальник, відповідно до правил добровільного страхування відповідальності власників наземних транспортних засобів (включаючи відповідальність перевізника), зареєстрованими Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України за № 1270121 від 26.01.2007, на підставі Ліцензії, виданої Нацкомфінпослуг, відповідно до розпорядження № 2696 та відповідно до Закону України «Про страхування» уклали цей договір добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів при повному розумінні його умов та наслідків укладення.
Відповідно до п. 3 заяви-приєднання особи, цивільна відповідальність якої застрахована – будь-яка особа, яка керує забезпеченим транспортним засобом на законних підставах.
Згідно з п. 4 заяви-приєднання забезпечений транспортний засіб – «Renault Duster», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_4 .
Пунктами 5.1., 5.1.1.2. заяви-приєднання встановлено, що страхова сума становить 100 000 грн. Субліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих третіх осіб становить 100 % від страхової суми, зазначеної в п. 5.1. акцепту.
Відповідно до п. 5.3. заяви-приєднання франшиза становить 0 грн.
Згідно з п. 6 заяви-приєднання строк дії договору: з 31.05.2024 по 30.05.2025.
Як вбачається з копії полісу № 220822036 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі – поліс № 220822036), цей документ є візуальною формою полісу, що посвідчує укладення внутрішнього електронного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Страховик – ПрАТ «СК «Євроінс Україна», страхувальник – ТОВ «Охорона і Безпека Плюс». Строк дії договору: з 31.05.2024 по 30.05.2025. Договір набирає чинності з початку строку його дії, що зазначений в цьому полісу, але не раніше дати його реєстрації у єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Дата реєстрації договору – 09.05.2024.
Також відповідно до полісу № 220822036 забезпечений транспортний засіб - «Renault Duster», 2018 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_4 . Страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становить 160 000 грн.
Отже судом встановлено, що станом на дату ДТП – 17.06.2024, транспортний засіб «Renault Duster», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_4 , був забезпечений в ПрАТ «СК «Євроінс Україна» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс № 220822036, ліміт за шкоду майну – 160 000,00 грн.
17.06.2024 позивач ОСОБА_1 звернулася до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» з повідомленням про ДТП та заявою на отримання виплати по страховому випадку.
Відповідно до відповіді на адвокатський запит № 890-ЮР від 24.09.2024 ПрАТ «СК «Євроінс Україна» 13.09.2024 ОСОБА_1 виплачено відшкодування у розмірі 83 032,23 грн, що також підтверджується стороною позивача.
Згідно зі ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Відповідно до ч. ч. 1, 2 cт. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
За змістом норм ст. 1166 ЦК України юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення. До його елементів належать протиправна поведінка завдавача шкоди, настання шкоди, причинний зв`язок між двома першими елементами і вина завдавача шкоди.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика (страховика) не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів») (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі №147/66/17).
Визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за №1074/8395 (з відповідним змінами). Зазначений правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 19 вересня 2018 року по справі № 753/21177/16-ц, від 30 червня 2020 року по справі №200/12295/17, від 03 червня 2021 року по справі № 461/2217/19.
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова сума – це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.
Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Згідно з п. 1.6. Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої Міністерством юстиції України та Фондом державного майна України 24.11.2003 року (далі - Методика), відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісного транспортного засобу (далі – КТЗ) чи його складника(-ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин.
Відповідно до п. 2.4. Методики вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).
Відповідно до п. 34.2 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.
Згідно з п. 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди.
Відповідно до п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.
Покладання ж обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Вказаний правовий висновок узгоджується із правовими позиціями Верховного Суду, викладеними, зокрема, в постановах від 20.03.2019 по справі № 522/438/18, від 20.03.2019 по справі № 695/882/15-ц.
Якщо позивачу недостатньо сплаченого страховиком відшкодування, він має право вимоги до винної у дорожньо-транспортній пригоді особи на різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням (висновок Верховного Суду, висловлений в постанові від 21 березня 2018 року у справі № 333/1050/15-ц).
Так, з матеріалів справи убачається, що після отримання ПрАТ «СК «Євроінс Україна» від позивача ОСОБА_1 повідомлення про настання страхового випадку 28.06.2024 представником ПрАТ «СК «Євроінс Україна» оцінювачем ОСОБА_5 у присутності ОСОБА_1 оглянуто пошкоджений транспортний засіб KIA SORENTO, реєстраційний номер НОМЕР_2 .
На підставі протоколу технічного огляду від 28.06.2024, проведеного на замовлення відповідача ПрАТ «СК «Євроінс Україна», оцінювачем ОСОБА_6 складено звіт № 38788 від 10.07.2024 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, згідно з яким вартість матеріального збитку без урахування ПДВ, завданого власнику транспортного засобу KIA SORENTO, реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить 83 032,23 грн, ринкова вартість вказаного автомобіля становить 423 106,86 грн, вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля становить 195 423,79 грн (включаючи ПДВ на запасні частини та матеріали фарбування).
Водночас, відповідно до звіту про оцінку матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу № ЕР-62/06-24 від 01.07.2024, складеного оцінювачем ОСОБА_3 на замовлення позивача ОСОБА_1 , вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля KIA SORENTO, реєстраційний номер НОМЕР_2 , на дату огляду 28 червня 2024 року становить 134 218,63 грн. Вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля, без урахування фізичного зносу вузлів та деталей, на дату огляду - 28 червня 2024 року, становить 293 391,95 грн, ринкова вартість вказаного автомобіля до моменту пригоди, на дату огляду – 28 червня 2024 року становить 405 011,97 грн.
Різниця у вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, визначеного у звіті № 38788 від 10.07.2024 та у звіті № ЕР-62/06-24 від 01.07.2024 є суттєвою та становить більше 50 000 грн.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 06 липня 2018 року у справі № 924/675/17, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу, суду необхідно виходити з фактичної суми, встановленої висновком судової авто-товарознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.
З урахуванням значної розбіжності у визначенні завданого позивачу матеріального збитку, враховуючи те, що сторонами фактично не визнано звіти, надані на замовлення кожної із сторін, на підставі клопотання сторони позивача судом було призначено судову транспортно-товарознавчу експертизу за матеріалами справи для встановлення дійсного розміру вартості завданого позивачу матеріального збитку.
При проведенні призначеної судом експертизи, експертом особисто транспортний засіб не оглядався, оскільки за повідомленням позивача автомобіль було відчужено, а тому експертом, на виконання ухвали суду використовувались матеріали звітів № 38788 від 10.07.2024 та № ЕР-62/06-24 від 01.07.2024, фотографії пошкодженого транспортного засобу.
Відповідно до висновку експерта № 2671 за результатами транспортно-товарознавчої експертизи, проведеної на замовлення суду, ринкова вартість автомобіля «Kia Sorento JC 5248», д.н.з., НОМЕР_2 , на момент пошкодження від ДТП (17.06.2024) на дату пошкодження становить 400 094,71 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля «Kia Sorento JC 5248», д.н.з. НОМЕР_2 , по цінам на момент ДТП (17.06.2024) становить 303 693,09 грн. Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Kia Sorento JC 5248», д.н.з. НОМЕР_2 , у результаті пошкодження від ДТП (17.06.2024) по цінам станом на момент ДТП (17.06.2024) становить 142 903,94 грн.
Виходячи з того, що висновки викладені у звітах № 38788 від 10.07.2024 та № ЕР-62/06-24 від 01.07.2024 суттєво відрізняються, суд не може надати перевагу жодному з них, а тому при визначенні розміру завданого позивачу матеріального збитку покладається на висновок експерта № 2671, складений за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи на підставі ухвали суду.
Крім того, як вбачається з копій вказаних звітів, спеціалісти, на відміну від судового експерта, не були попереджені перед складанням відповідних звітів про кримінальну відповідальність, передбачену ст. ст. 384, 385 КК України. 
У зв`язку із викладеним, враховуючи те, що розмір страхового відшкодування не перевищує встановлені ліміти відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну потерпілої особи, суд доходить висновку, що з відповідача ПрАТ «СК «Євроінс Україна» на користь позивача слід стягнути суму завданої внаслідок ДТП від 17.06.2024 матеріальної шкоди в розмірі 59 871,71 грн, що становить різницю між вартістю матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Kia Sorento JC 5248», д.н.з. НОМЕР_2 (142 903,94 грн) та сумою фактично сплаченого страхового відшкодування (83 032,23 грн).
Водночас не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення з ТОВ «Охорона і Безпека Плюс» витрат на проведення робіт з виготовлення звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу, № ЕР-62/06-24 від 01.07.2024 у зв`язку з тим, що позивачем ОСОБА_1 вказану позовну вимогу пред`явлено до неналежного відповідача, оскільки позивачем додано до позовної заяви вказаний звіт у якості доказу невірного визначення відповідачем ПрАТ «СК «Євроінс Україна» суми страхової виплати, а відтак відсутні підстави пред`явлення позовних вимог у цій частині  до ТОВ «Охорона і Безпека Плюс».
Стосовно позовних вимог в частині відшкодування на користь позивача моральної шкоди у розмірі 100 000 грн суд зазначає таке.
Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Частиною першою статті 1172 ЦК України встановлено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає , з-поміж іншого, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Тлумачення ст. 23 ЦК України свідчить, що вона є нормою, яка має поширюватися на будь-які цивільно-правові відносини, в яких тій чи іншій особі було завдано моральної шкоди. Це, зокрема, підтверджується тим, що законодавець вживає формулювання «особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав». Тобто можливість стягнення компенсації моральної шкоди ставиться в залежність не від того, що це передбачено нормою закону або положеннями договору, а від порушення цивільного права особи. Компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення, право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. У разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Завдання моральної шкоди явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи. Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновлення стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості. Абзац другий частини третьої ст. 23 ЦК України, у якому вжитий термін «інші обставини, які мають істотне значення», саме тому і не визначає повний перелік цих обставин, оскільки вони можуть різнитися залежно від ситуації кожного потерпілого, особливості якої він доводить суду. Обсяг немайнових втрат потерпілого є відкритим, і в кожному конкретному випадку може бути доповнений обставиною, яка впливає на формування розміру грошового відшкодування цих втрат. Розмір відшкодування моральної шкоди перебуває у взаємозв`язку з фізичним болем, моральними стражданнями, іншими немайновими втратами, яких зазнала потерпіла особа, а не із виключністю переліку та кількістю обставин, які суд має врахувати.
Наведені правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 01 вересня 2020 року по справі №216/3521/16-ц, від 25 травня 2022 року по справі №487/6970/20, від 16 червня 2022 року по справі №569/20510/19, від 29 червня 2022 року по справі №477/874/19, від 01 березня 2023 року по справі №496/1691/19.
У постанові від 03.10.2019 у справі №709/1173/17 Верховний суд зазначив, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Заявлені вимоги про стягнення компенсації моральної шкоди позивач не пов`язує із наявністю моральної шкоди у зв`язку із каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Тому відшкодування моральної шкоди має відбуватися на підставі частини першої статті 1167 ЦК України.
В обґрунтування позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди позивачка зазначила, що внаслідок пошкодження належного їй транспортного засобу вона зазнала та продовжує відчувати сильні душевні страждання, на момент ДТП автомобіль перебував у справному стані, був єдиним у родині, регулярно використовувався позивачкою та її родиною за призначенням, у зв`язку з пошкодженням майна вона втратила можливість використовувати належне їй майно за його прямим призначенням.
З огляду на встановлені судом обставини справи, в суду не викликає сумнівів заподіяння позивачу моральної шкоди, яка виражається у моральних стражданнях та переживаннях позивача, зумовлених пошкодженням належного їй рухомого майна (автомобіля), оскільки до ДТП автомобіль перебував у справному стані, використовувався позивачкою та її родиною за призначенням, а у зв`язку з пошкодженням такого майна вона втратила можливість використовувати належне їй майно за його прямим призначенням, тобто мирно володіти своїм майном в розумінні ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, натомість у позивача виникла необхідність вжиття додаткових дій та заходів з метою відновлення свого порушеного права, зокрема шляхом звернення до суду із позовом, що у своїй сукупності беззаперечно змінило звичний для позивача уклад життя. Разом з тим суду не надані достатні докази, що об`єктивно свідчили б про заподіяння позивачу такого розміру моральної шкоди і настання таких суттєвих негативних наслідків для її психологічного стану, які б дозволяли в повній мірі обґрунтувати заявлений в позові грошовий еквівалент моральної шкоди. 
Водночас з урахуванням встановлених обставин та розподілу тягаря доказування відсутні підстави стверджувати, що ТОВ «Охорона і Безпека Плюс» доведено відсутність протиправності та вини в завданні моральної шкоди. 
При цьому позивачем вірно визначено відповідача у спірних правовідносинах з огляду на приписи ч. 1 ст. 1172 ЦК України.
З урахуванням викладеного, враховуючи, що характер завданої позивачу моральної шкоди не охоплюється положеннями ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а отже така не повинна відшкодовуватись страховиком винної в ДТП особи, суд, керуючись вимогами розумності та справедливості при визначенні розміру відшкодування, вважає позовні вимоги про стягнення моральної шкоди такими, що підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача ТОВ «Охорона і Безпека Плюс» як відповідальної особи в силу вимог частини першої статті 1172 ЦК України на користь позивача у розмірі 10 000 гривень.
Водночас відповідно до ст. 1191 ЦПК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судом встановлено, що позивачем при поданні позовної заяви до суду підлягав сплаті судовий збір у сумі 2422,40 грн, а саме: 1211,20 грн за позовні вимоги майнового характеру про відшкодування завданої матеріальної шкоди до відповідачів ПрАТ «Євроінс Україна» та ТОВ «Охорона і Безпека Плюс»; 1211,20 грн за позовну вимогу майнового характеру про відшкодування завданої моральної шкоди до відповідача ТОВ «Охорона і Безпека Плюс».
Водночас, як вбачається з матеріалів справи, позивачем було сплачено судовий збір у загальній сумі 3633,60 грн.
З огляду на вказане надмірно сплачений судовий збір у сумі 1211,20 грн підлягає поверненню позивачу.
З відповідача ПрАТ «СК «Євроінс Україна» на користь позивача слід стягнути судовий збір за позовні вимоги майнового характеру про відшкодування завданої матеріальної шкоди пропорційно розміру задоволених позовних вимог в цій частині (93,74 %), що становить 1135,38 грн.
Понесені витрати зі сплати судового збору, пов`язані із позовною вимогою про стягнення моральної шкоди підлягають стягненню з відповідача ТОВ «Охорона і Безпека Плюс» пропорційно розміру задоволених позовних вимог в цій частині (10 %), що становить 121,12 грн.
Крім того з відповідача ПрАТ «СК «Євроінс Україна» підлягають стягненню на користь позивача витрати, пов`язані із розглядом справи, а саме: понесені витрати зі сплати вартості проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи, за результатами якої виготовлено висновок експерта № 2671, у сумі 10 177,92 грн.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 2, 5, 12, 13, 76-82, 89, 95, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 274-279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву  ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Охорона і Безпека Плюс», приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Євроінс Україна», третя особа: ОСОБА_2 , про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, стягнення моральної шкодизадовольнити частково.
Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Євроінс Україна»на користь ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 59 871 (п`ятдесят дев`ять тисяч вісімсот сімдесят одна) грн 71 коп. в якості відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП від 17.06.2024.
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Охорона і Безпека Плюс» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 10 000 (десять тисяч) грн в якості відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП від 17.06.2024.
У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.
Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Євроінс Україна»на користь ОСОБА_1 понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 1135 (одна тисяча тридцять п`ять) грн 38 коп., а також понесені витрати зі сплати вартості проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи, за результатами якої виготовлено висновок експерта № 2671, у сумі 10 177 (десять тисяч сто сімдесят сім) грн 92 коп.
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Охорона і Безпека Плюс» на користь ОСОБА_1 понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 121 (сто двадцять одна) грн 12 коп.
Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України в Харківській області, код ЄДРПОУ 37874947, повернути ОСОБА_1 з державного бюджету сплачений судовий збір відповідно до чеку переказу коштів № V6iQdwIw4-a від 26.11.2025 в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня складення повного тексту рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст судового рішення складено 20.04.2026.

Відомості про учасників справи:
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач-1 – товариство з обмеженою відповідальністю «Охорона і Безпека Плюс», код ЄДРПОУ 33121595, адреса місцезнаходження: м. Харків, вул. Садова, буд. 10/12.
Відповідач-2 – приватне акціонерне товариство «Страхова Компанія «Євроінс Україна», код ЄДРПОУ 22868348, адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 102.
Третя особа – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 .

Головуючий суддя Світлана ЦИБУЛЬСЬКА