ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

16 квітня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/24204/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),
суддів: Дурасової Ю.В., Лукманової О.М., 
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.01.2026 ( суддя Букіна Л.Є.) в адміністративній справі №160/24204/25 за позовом Приватного акціонерного товариства "Суха Балка" до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльність та стягнення заборгованості,- 
ВСТАНОВИВ:
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов Приватного акціонерного товариства "Суха Балка" до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, в якому з урахуванням уточнень просить суд:
визнати протиправною бездіяльність Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків у формі нездійснення передбачених законодавством дій, спрямованих на повернення Приватному акціонерному товариству “СУХА БАЛКА” узгодженої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, що підлягає відшкодуванню з бюджету по декларації за липень 2022 року у сумі 1 015,75; 
стягнути з Державного бюджету України через Головне управління державної казначейської служби України у Дніпропетровській області на користь Приватного акціонерного товариства “СУХА БАЛКА” (код ЄДРПОУ 00191329) заборгованість з бюджетного відшкодування з податку на додану вартість по податковій декларації за липень 2022 року в розмірі 1015,75грн. (одна тисяча п`ятнадцять грн. 75 коп.) та пеню, нараховану у зв`язку з несвоєчасним відшкодуванням бюджетної заборгованості з податку на додану вартість в розмірі 55 352,05 (п`ятдесят п`ять тисяч триста п`ятдесят дві ) грн. 05 коп.
В обґрунтування позовних позивач зазначив, що сума бюджетного відшкодування в розмірі 347 453,00 грн по податковим деклараціям з податку на додану вартість за період липень 2022 року (в розмірі 121 985,00 грн) та серпень 2022 року (в розмірі 225 468,00 грн) підлягали відшкодуванню, шляхом внесення даних по вказаним сумам до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника на наступний день після отримання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 27.07.2023 по справі № 160/3423/23, а саме: 03.08.2023 року. Проте, відповідачем здійснено відшкодування із порушенням строків, а саме: 16.05.2024 року та до того ж, частково, оскільки сума в розмірі 1015,75 грн по податковій декларації з ПДВ за липень 2022 року не відшкодована станом на момент звернення до суду із цим позовом. З цих підстав позивач вважає, що невідшкодовані платнику податку протягом встановленого строку суми, вважаються бюджетною заборгованістю, а тому у нього виникло право на звернення до суду із вимогою про стягнення пені та не сплаченої заборгованості.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.01.2026 адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків у формі нездійснення передбачених законодавством дій, спрямованих на повернення Приватному акціонерному товариству “СУХА БАЛКА” узгодженої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, що підлягає відшкодуванню з бюджету по декларації за липень 2022 року у сумі 1 015,75 грн.
Стягнуто з Державного бюджету України на користь Приватного акціонерного товариства “СУХА БАЛКА” (код ЄДРПОУ 00191329) заборгованість з бюджетного відшкодування з податку на додану вартість по податковій декларації за липень 2022 року в розмірі 1015 (одна тисяча п`ятнадцять.), 75 грн та пеню, нараховану у зв`язку з несвоєчасним відшкодуванням бюджетної заборгованості з податку на додану вартість в розмірі 55 352,05 (п`ятдесят п`ять тисяч триста п`ятдесят дві) 05 грн. 
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору.
Аргументи, наведені контролюючим органом в обґрунтування вимог апеляційної скарги, фактично аналогічні наведеному у відзиві на позов.
У відзиві позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне. 
Приватним акціонерним товариством “СУХА БАЛКА” 22.08.2022 подано до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків декларацію з податку на додану вартість за липень 2022 року, згідно якої: 40 380 915,00грн. - заявлено до бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку та 19 460 604,00грн. - до складу податкового кредиту наступного звітного періоду.
Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ПрАТ “СУХА БАЛКА” (код ЄДРПОУ 191329) з питання законності декларування від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн., по декларації з податку на додану вартість за за червень 2022 року (вх. № 9134362875 від 20.07.2022 з урахуванням уточнюючих розрахунків), за липень 2022 року (вх. № 9164237280 від 22.08.2022 з урахуванням уточнюючих розрахунків), за серпень 2022 року (вх. № 9187704523 від 20.09.2022 з урахуванням уточнюючих розрахунків).
На підставі складеного за результатами перевірки Акту від 09.12.2022 № 564/32-00-04-04-02-06/00191329 прийнято податкове-повідомлення рішення №120/32-00-04-01-01-05 від 08.02.2023, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 347 453,00 грн.
Означене рішення скасовано у судовому порядку рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.05.2023 у справі №160/3423/23, залишеним без постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 27.07.2023 у справі №160/3423/23.
Не є спірним, що копію постанови відповідачем отримано 02.08.2023 року, суму бюджетного відшкодування Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків відшкодовано 16.05.2024 суму 346 437,25 грн, а сума в розмірі – 1015,75 грн так і не відшкодована.
Позивач вважає, що відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо не несвоєчасного внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 1 015,75 грн, внаслідок чого така сума підлягає стягненню в судовому порядку разом із пенею внаслідок порушення строків відшкодування.
Спірним у даній справі є невиконання податковим органом обов`язку щодо автоматичного відшкодування ПДВ після набрання судовим рішенням законної сили.
Відповідно до пп. 200.7.1 п. 200.7 ст. 200 ПК України на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.
Згідно з п. 200.15 ст. 200 ПК України у разі коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.
Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.
У разі неузгодження контролюючим органом суми податку, заявленої до відшкодування, або її частини зобов`язання з бюджетного відшкодування податку в частині неузгодженої суми виникає з дня закінчення процедури адміністративного або судового оскарження, за результатами якої прийнято рішення на користь платника податків.
Пунктом 200.12 ст. 200 ПК України визначено, що узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.
На підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунку на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів (пункт 200.13 статті 200 ПК України).
Вказані норми статті 200 ПК України узгоджуються з п.п. 6, 7, 11, 12 Порядку ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 січня 2017 року № 26 (Порядок № 26).
Відповідно до п. 56 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України до 01 лютого 2017 року центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, формує у хронологічному порядку надходження заяв про повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, поданих до 01 лютого 2016 року, за якими станом на 01 січня 2017 року суми ПДВ не відшкодовані з бюджету.
Формування, ведення та офіційне публікування Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеного у цьому пункті, здійснюються в порядку, визначеному статтею 200 цього Кодексу.
Відшкодування узгоджених сум ПДВ, зазначених у такому реєстрі, здійснюється в хронологічному порядку відповідно до черговості надходження заяв про повернення таких сум бюджетного відшкодування ПДВ в межах сум, визначених законом про Державний бюджет на відповідний рік. Розподіл сум бюджетного відшкодування ПДВ, визначених законом про Державний бюджет на відповідний рік, між Тимчасовим реєстром заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеним у цьому пункті, та Реєстром заяв про повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ здійснюється Кабінетом Міністрів України.
Оскільки рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати його прийняття (02.08.2023), саме з цієї дати сума 1015,75 грн вважається узгодженою відповідно до ст. 200 Податкового кодексу України.
Податкова зобов`язана внести дані про узгоджену суму до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом наступного робочого дня після набрання рішенням чинності.
Після внесення даних до Реєстру, орган Казначейства має автоматично перерахувати кошти. Відсутність доказів внесення цих даних свідчить про протиправну бездіяльність ДПС.
Разом з тим, суму 1 015,75 грн. не було відшкодовано з причини відсутності її на той час в індивідуальній картці платника податків (ІКП). 
На дату поновлення в ІКП суми 1 015,75 грн. вже діяла (з 01 серпня 2024 року ) норма закону, згідно пп. 200.4 1 п.200.4 ст. 200 ПКУ (зі змінами та доповненнями)), відповідно до якої платники податку, щодо яких (та/або щодо засновників (учасників), кінцевих бенефіціарних власників яких) у порядку, встановленому Законом України «Про санкції», прийняті рішення про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), протягом строку застосування таких санкцій не мають права на отримання бюджетного відшкодування суми від`ємного значення.
Отже, ситуація набула нового правового регулювання через введення в дію норми пп. 200.4-1 п. 200.4 ст. 200 ПКУ (введена Законом № 3831-IX), яка змінила механізм роботи з «завислими» сумами бюджетного відшкодування.
Згідно з новою нормою, суми бюджетного відшкодування, які були узгоджені (зокрема за рішенням суду), але не виплачені до певного моменту, підлягають зарахуванню в рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу з ПДВ.
Таким чином, до 01.08.2024 року: податкова мала внести дані в Реєстр для виплати грошима на рахунок, після 01.08.2024 року: якщо гроші не були виплачені, вони фактично "трансформуються" у внутрішній ресурс платника в ІКП для покриття майбутніх платежів з ПДВ, що вимагає чіткого алгоритму дій взалежності від позиції платника, а саме, згідно з новою нормою, спірні кошти в ІКП насамперед спрямовуються на погашення податкового боргу з ПДВ (якщо він є), а за його відсутності — на оплату поточних декларацій або, за бажанням платника, отримати кошти на розрахунковий рахунок, потрібно перевірити, чи дозволяє це поточний стан ліміту (SНакл), подавши заяву про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань вказавши, що сума є узгодженою на підставі судового рішення №160/3423/23, яке набрало сили до введення нових обмежень, але не було виконано вчасно з вини ДПС, при цьому, зміна закону в серпні 2024 року не звільняє державу від відповідальності за бездіяльність, що мала місце.
Водночас, апелянт звертає увагу на те, що поза увагою суду першої інстанції залишилося питання щодо дотримання позивачем строку звернення до суду з вимогами, спрямованими на захист та відновлення порушених прав платників податків у спосіб стягнення відповідних сум у відносинах, що виникають у зв`язку з несвоєчасним відшкодуванням ПДВ державою.
Питання визначення меж процесуального строку звернення до суду у справах цієї категорії було предметом неодноразового розгляду Верховним Судом.
До моменту ухвалення Великою Палатою Верховного Суду постанов від 19 січня 2023 року у справі № 140/1770/19, від 16 лютого 2023 року у справі № 803/1149/18, від 13 квітня 2023 року у справі № 320/12137/20, існувала така практика з правозастосування.
У постанові від 14 березня 2019 року у справі № 822/553/17 Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду сформулював такий правовий висновок. Держава в особі відповідних державних органів, виконуючи певний комплекс дій, зобов`язана повернути платнику суму бюджетного відшкодування з ПДВ протягом законодавчо встановленого строку після дня набуття відповідною сумою статусу узгодженої. Якщо ж протягом згаданого строку необхідних дій для відшкодування податку здійснено не було, невідшкодовані суми перетворюються на бюджетну заборгованість, на яку в силу положень пункту 200.23 статті 200 ПК України нараховується пеня. Передумовою початку нарахування пені є невиконання контролюючим органом обов`язку з виплати заборгованості з відшкодування податку на додану вартість протягом строку, визначеного статтею 200 ПК України. Нарахування пені пов`язується саме із недотриманням суб`єктами владних повноважень положень статті 200 ПК України, яка визначає, зокрема, комплекс дій, необхідних для своєчасного повернення сум бюджетної заборгованості з податку на додану вартість. Наведений юридичний факт, у свою чергу, зумовлює виникнення фінансових правовідносин між боржником в особі держави та кредитором - платником податків, права якого порушені саме внаслідок несплати йому відповідної суми. Вирішуючи питання щодо обчислення строку звернення до адміністративного суду слід врахувати те, що в силу положень пункту 102.4 статті 102 ПК України контролюючим органам надано право стягнення податкового боргу протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення такого податкового боргу. Оскільки контролюючі органи наділені правом стягувати з платників податків податковий борг та пеню на нього протягом 1095 днів то, для цілей забезпечення принципів справедливості, рівності і балансу у відносинах між платниками і державою, аналогічне право на стягнення пені протягом 1095 днів повинно бути забезпечено і для платників податків. Враховуючи викладене, Верховний Суд у складі суддів палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду вважає, що позовна вимога про стягнення пені на суму несвоєчасно відшкодованого податку на додану вартість з Державного бюджету України може бути заявлена в межах строку, встановленого пунктом 102.5 статті 102 ПК України для подання заяви про відшкодування надміру сплачених грошових зобов`язань, тобто протягом 1095 днів.
У постанові Верховного Суду від 03 грудня 2020 року у справі № 1340/4394/18 висловлено позицію про те, що норму пункту 102.5 статті 102 ПК України слід застосовувати у системному зв`язку з нормою пункту 102.4, якою встановлено, що податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою платника податків у самостійному погашенні грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом, може бути стягнутий протягом 1095 календарних днів з дня його виникнення. Таким чином, законом встановлено строк давності, за збігом якого вимоги щодо суми податкового зобов`язання, як не сплаченої, так і надміру сплаченої (такої, що підлягає відшкодуванню) у податковому правовідношенні припиняються. Це стосується і суми бюджетного відшкодування ПДВ, оскільки за своєю сутністю вона є надміру сплаченою платником ПДВ сумою податку при придбанні товарів (послуг) в порівнянні із сумою його податкових зобов`язань за податковий (звітний) період. Відповідно, праву платника податків на отримання відповідних сум бюджетного відшкодування та пені кореспондує обов`язок останнього із своєчасного звернення до суду за захистом своїх прав у разі їх порушення контролюючим органом та наміру їх захистити. Право на звернення до суду не може бути реалізованим у будь-який невизначений час після його виникнення. Встановивши у справі № 1340/4394/18, що право на повернення бюджетного відшкодування в сумах 1027327,00 грн та 32698,00 грн у позивача виникло 20 листопада 2014 року та 03 червня 2015 року, а позов подано 24 вересня 2018 року, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про повернення заявлені поза межами строку давності, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.
У постанові від 15 лютого 2021 року у справі № 280/4452/18 Верховний Суд підтримав позицію про те, що і вимоги щодо стягнення заборгованості з бюджету, і вимоги щодо стягнення пені, нарахованої на весь час невиконання суб`єктом владних повноважень встановленого законом обов`язку можуть бути пред`явлені у межах 1095-денного строку, після спливу якого правовідносини стають стабільними. Зміна правового регулювання механізму бюджетного відшкодування ПДВ шляхом запровадження ведення Реєстру та Тимчасового реєстру, на переконання колегії суддів, не може вважатись ні підставою для зупинення перебігу строків давності для вимоги про стягнення, ні початком для відліку строку, встановленого статтею 102 ПК України. Встановивши у справі № 280/4452/18, що право на повернення бюджетного відшкодування у позивача виникло 17 липня 2015 року (що останнім протягом розгляду справи не заперечувалось), а з позовом до суду він звернувся лише 19 жовтня 2018 року, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про повернення заявлені поза межами строку давності, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.
Водночас у подальшому, в постановах від 19 січня 2023 року у справі № 140/1770/19, від 16 лютого 2023 року у справі № 803/1149/18 Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Верховного Суду, які викладені у постановах від 14 березня 2019 року у справі № 822/553/17, від 15 лютого 2021 року у справі № 280/4452/18.
Велика Палата Верховного Суду сформулювала такі правові висновки. 
ПК України не містить прямої норми, яка б визначала строки звернення до суду з вимогами, спрямованими на захист та відновлення порушених прав платників податків у відносинах, що виникають у зв`язку з несвоєчасним відшкодуванням ПДВ державою. Строк давності у 1095 днів, встановлений статтею 102 ПК України, поширюється, зокрема, на право контролюючого органу щодо проведення перевірки та самостійного визначення суми грошових зобов`язань (пункт 102.1); стягнення податкового боргу (пункт 102.4); право платника податків на подання заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або про їх відшкодування (пункт 102.5); право платника податків на оскарження в суді податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу (пункт 56.18 статті 56). При цьому положення пункту 102.5 статті 102 ПК України не регулюють питань строків звернення до адміністративного суду, а встановлюють лише строк для подання платником податків заяви до контролюючого органу про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом.
У разі несвоєчасного відшкодування заборгованості з ПДВ та/або пені, нарахованої на таку заборгованість, платник, звертаючись до суду, фактично просить захистити його право на отримання зазначених коштів, які залишаються невиплаченими у зв`язку з невиконанням суб`єктом владних повноважень комплексу покладених на нього обов`язків. Відтак предметом оскарження у такому випадку є відповідна бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а отже, положення статті 102 ПК України, до яких відсилає пункт 56.18 статті 56 цього Кодексу, застосовуватись не можуть.
Таким чином, до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення частини другої статті 122 КАС України, у якій передбачено загальний шестимісячний строк звернення до адміністративного суду.
Отже, платник ПДВ може звернутися до адміністративного суду з вимогами про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень з погашення заборгованості з відшкодування ПДВ та/або пені, нарахованої на таку заборгованість, протягом шести місяців з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Велика Палата Верховного Суду зазначила, що платник ПДВ може звернутися до адміністративного суду з вимогами про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень з погашення заборгованості з відшкодування ПДВ та/або пені, нарахованої на таку заборгованість, протягом шести місяців з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
У постанові від 30 травня 2023 року у справі № 200/9655/21 Верховний Суд також виснував, що початком перебігу строку звернення до суду з вимогою про стягнення пені за несвоєчасне відшкодування ПДВ є набуття статусу бюджетної заборгованості невідшкодованих сум ПДВ, тобто наступний день, який слідує за датою закінчення строку, визначеного пунктом 200.15 статті 200 Податкового кодексу України, та з якого фактично і розпочинається нарахування такої пені.
Повертаючись до обставин справи, колегія суддів з`ясовано, що сума бюджетного відшкодування в розмірі 347 453,00грн. по податковим деклараціям з податку на додану вартість за період липень 2022 року (в розмірі 121 985,00грн.) та серпень 2022 року (в розмірі 225 468,00грн.) підлягала відшкодуванню, шляхом внесення даних по вказаним сумам до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника на наступний день після отримання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 27.07.2023 по справі №160/3423/23, а саме 03.08.2023 року. 
Проте, Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків станом на 16.05.2024 року відшкодовано частково суму в розмірі – 346 437,25грн., що підтверджується банківськими виписками №142718765 в розмірі – 120 969,25грн., №142718766 в розмірі – 225 468,00грн., що є порушенням строків бюджетного відшкодування встановлених абз. 2 п. 200.15 ст. 200 Податкового кодексу України. 
Сума в розмірі – 1 015,75грн. по податковій декларації з ПДВ за липень 2022 року не відшкодована ПрАТ «СУХА БАЛКА» до теперішнього часу.
За умовою абзацу 3 пункту 200.15 статті 200 Податкового кодексу, у разі неузгодження контролюючим органом суми податку, заявленої до відшкодування, або її частини, зобов`язання з бюджетного відшкодування податку в частині неузгодженої суми виникає з дня закінчення процедури адміністративного або судового оскарження, за результатами якої прийнято рішення на користь платника податків.
Східне МУ ДПС у продовж усього розгляду справи, шляхом надсилання відзивів щодо обставин справи (23.09.2025 року, 20.10.2025 року), звертало увагу суду на пропуск позивачем у цій справі шестимісячного строку, встановленого частиною другою статті 122 КАС України. 
При цьому наголошувало, що поважних причин для поновлення пропущеного строку не наведено.
Втім, судом першої інстанції не взято до уваги викладеного та строк звернення до суду не перевірено з урахування зазначеного.
З урахуванням викладеного, керуючись нормами права, що підлягають застосуванню у цій справі, зважаючи на викладену Великою Палатою Верховного Суду позицію, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню та залишення позову без розгляду.
Керуючись 241-245, 250, 315, 317, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків задовольнити частково.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.01.2026 в адміністративній справі №160/24204/25 скасувати та прийняти нову постанову.
Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Суха Балка" до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльність та стягнення заборгованості залишити без розгляду
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 16 квітня 2026 року та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.
Повне судове рішення складено 20 квітня 2026 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко 

суддя Ю. В. Дурасова 

суддя О.М. Лукманова