П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/24709/25	

Суддя першої інстанції: Катаєва Е.В. 
Час та місце ухвалення судового рішення «--:--», м. Одеса
Повний текст судового рішення складений 17..09.2025

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Крусяна А.В.,
суддів Шевчук О.А., Яковлєва О.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до 1 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:
23.07.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до 1 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області про визнання протиправною бездіяльність щодо нарахування та виплати йому грошової компенсації вартості за неотримане речове майно протягом 2022-2023 років до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу за цінами предметів обмундирування, станом на 01.01.2023; зобов`язання нарахувати та виплатити йому грошову компенсацію за належне, але неотримане речове майно протягом служби у 2022-2023 роках до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу в повному обсязі без застосування пропорції часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу за цінами предметів обмундирування, станом на 01.01.2023.
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що відповідачем в порушення норм законодавства та судової практики не виплачено йому вчасно компенсацію на неотримане речове майно.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17.09.2025 відмовлено у задоволенні позову, оскільки законодавством, яке регулює проходження служби в органах і підрозділах цивільного захисту, та порядком забезпечення осіб рядового та начальницького складу служби цивільного захисту форменим одягом не встановлено обов`язку органів цивільного захисту здійснювати виплату компенсації за недоотриманий на момент звільнення формений одяг.
Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи та порушення норм матеріального, процесуального права, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Апелянт зазначає, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про відсутність підстав для нарахування та виплату грошової компенсації вартості за неотримане речове майно особам рядового і начальницького складу органів цивільного захисту, оскільки це не заборонено чинним законодавством.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.
Судом першої інстанції встановлено, що з 05.04.2017 ОСОБА_1 проходив службу в органах цивільного захисту Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області.
Наказом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області від 26.12.2023 №929 звільнено ОСОБА_1 зі служби цивільного захисту за угодою сторін.
Наказом начальника 1 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області від 26.12.2023 №324-НК/6033 позивача, звільненого наказом від 26.12.2023 №929, виключено зі списків особового складу загону ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Листом 1 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області від 23.06.2025 №60 33-1701/60 33 повідомлено ОСОБА_1 про те, що законодавством України, яке регулює проходження служби в органах і підрозділах цивільного захисту, та порядком забезпечення осіб рядового та начальницького складу служби цивільного захисту форменим одягом, не визначено право таких осіб на отримання грошової компенсації замість предметів речового майна, та, відповідно, не встановлено обов`язку органів та підрозділів цивільного захисту здійснювати виплату такої компенсації.
Вважаючи протиправною бездіяльність щодо нарахування та виплати грошової компенсації вартості за неотримане речове майно протягом 2022-2023 років, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Перевіривши матеріали справи судова колегія приходить до наступних висновків.
Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ст.93 Кодексу цивільного захисту України (надалі – КЦЗ України) фінансування заходів у сфері цивільного захисту здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, місцевих бюджетів, коштів суб`єктів господарювання, інших не заборонених законодавством джерел.
Частиною 1 ст.101 КЦЗ України визначено, що служба цивільного захисту - це державна служба особливого характеру, покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період.
Відповідно до ст.111 КЦЗ України, особи рядового і начальницького складу служби цивільного захисту забезпечуються форменим одягом і відповідними знаками розрізнення за рахунок коштів Державного бюджету України, що виділяються центральному органу виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, іншому центральному органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки.
У державних аварійно-рятувальних службах форменим одягом забезпечуються основні працівники за рахунок коштів, передбачених на утримання таких державних аварійно-рятувальних служб, за нормами та зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.
Порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу та регулюються питання, пов`язані з перебуванням громадян України (далі - громадяни) у добровільному порядку в резерві служби цивільного захисту врегульовано Положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2013 №593 (надалі – Положення №593)
Пунктом 25 Положення №593 визначено, що особи рядового і начальницького складу забезпечуються форменим та спеціальним одягом, знаками розрізнення, спорядженням і засобами індивідуального захисту.
На виконання ст.111 КЦЗ України Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 14.02.2018 №81, якою затверджено, зокрема, норми забезпечення форменим одягом осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту.
Аналіз вищезазначених правових норм свідчить, що законодавством, яке регулює проходження служби в органах цивільного захисту, та порядком забезпечення осіб рядового та начальницького складу служби цивільного захисту форменим одягом не встановлено механізму, порядку та обов`язку органів цивільного захисту здійснювати виплату компенсації за недоотриманий на момент звільнення формений одяг.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність бездіяльності відповідача щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової компенсації вартості за неотримане речове майно протягом 2022-2023 років, та як наслідок, безпідставності позовних вимог.
Посилання апелянта на правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 17.03.2020 у справі №815/5826/16, від 23.08.2019 у справі №2040/7697/18 та від 14.11.2018 у справі №809/1488/16, від 28.01.2021 по справі №520/1190/2020, колегія суддів не бере до уваги, оскільки у вказаних справах предметом розгляду було питання виплати грошової компенсації вартості за неотримане речове майно військовослужбовцям, правове регулювання статусу яких є відмінних від правового регулювання статусу осіб рядового і начальницького складу органів цивільного захисту.
За правилами ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судові витрати розподіляються відповідно до ст.139 КАС України, якою передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Керуючись ст.ст.139, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2025 року залишити без змін.
Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на ОСОБА_1 .
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Суддя-доповідач 		А.В. Крусян	
Судді	  	О.А. Шевчук   О.В. Яковлєв