12.03.2026 
Справа № 482/777/24 
Номер провадження 2/482/437/2026 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

12 березня 2026 року        місто Нова Одеса
Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Баранкевич В.О., секретаря судового засідання Тищенко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в залі суду в м. Нова Одеса, Миколаївської області цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
встановив:
Акціонерне товариство «Сенс Банк» звернулося до суду із позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 501423801, укладеним 28.01.2022 року між відповідачем та акціонерним товариством «Альфа-Банк», за умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 77 000,00 грн, строком на 36 місяців, з фіксованою процентною ставкою 19,99% річних.
Позивач вказує, що 12.08.2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022 року.
Посилаючись на те, що всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань у нього перед позивачем утворилася заборгованість у розмірі 105 148,24 грн., з яких: 75 279,19 грн. заборгованість за кредитом та 15 041,05 грн. заборгованість по відсоткам, 14 828,00 грн. заборгованість по комісії, яку позивач просив суд стягнути з відповідача разом із сумою судових витрат, яка складається із судового збору та витрат на правничу допомогу.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, але надав до суду письмову заяву, в якій просив про задоволення позову та про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач, будучи належним чином, у відповідності до п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України та згідно з ч. 11 ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, повідомленим про дату, час і місце судового засідання, будь-яких заяв чи клопотань не подавав, правом надання відзиву не скористався.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
У відповідності з вимогами ст.ст. 223, 280 ЦПК України, на підставі ухвали суду, справу розглянуто в порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, у відповідності до ст. 128 ЦПК України, за місцем реєстрації місця проживання, та позивач проти такого вирішення справи заперечень не надав.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
28.01.2022 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «Альфа-Банк» з метою отримання банківських послуг. Підписанням оферти на укладання угоди про надання споживчого кредиту № 501423801відповідач запропонував Банку укласти угоду про надання споживчого кредиту та 28.01.2022 року шляхом підписання акцепту пропозиції на укладення угоди про надання споживчого кредиту № 501423801 Банк прийняв пропозицію відповідача на укладення угоди про надання споживчого кредиту.
Відповідно до умов укладеної між сторонами угоди, відповідач отримав кредит в сумі 77000,00 грн., з процентною ставкою 19,99% річних, строком на 36 місяців (розділ І Угоди).
Відповідно до п. 2 р. І Угоди, датою повернення кредиту є 28.01.2025 року.
Відповідно до п. 3 р. І Угоди, кредит надано позичальнику для власних потреб, у розмірі 77 000,00 грн., шляхом переказу коштів на рахунок, відкритий в АТ «Альфа-Банк».
Відповідно Паспорту споживчого кредиту, порядок повернення кредиту: графік платежів: до 28 числа кожного місяця з дати надання кредиту до повного погашення кредиту по 4093,21 грн, загальна кількість платежів: 36. 
Згідно з Угодою, у випадку невиконання позичальником умов договору, останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед Банком протягом 30 календарних днів з дня отримання від Банку інформації.
Вказана Угода 501423801 від 28.01.2022 року, разом із додатками до неї, що є графіком платежів та розрахунком сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, та паспортом споживчого кредиту, підписані відповідачем.
В якості доказів зарахування коштів надані виписки по особовим рахункам, розрахунок заборгованості, та інші документи, які підтверджують заборгованість відповідача
12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року.
Враховуючи неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань, Банком було надіслано відповідачу Вимогу про усунення порушень, , яка була проігнорована.
Відповідач в добровільному порядку заборгованість не погасив.
Відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 30.09.2024 року, заборгованість ОСОБА_1 перед позивачем становить 105 148,24 грн., з яких: 75 279,19 грн. заборгованість за кредитом та 15 041,05 грн. заборгованість по відсоткам, 14 828,00 заборгованість по комісії.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За правилом ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною 1 ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору відповідно до ч. 1 статті 638 ЦК України є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа.
Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Аналізуючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що Угода № 501423801 від 28.01.2022 укладена у спосіб, визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».
Виходячи з вищенаведеного, враховуючи неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором, позов підлягає задоволенню у повному обсязі, так-як доказів сплати заборгованості або спростування долученого позивачем розрахунку відповідачем не надано, відсотки нараховані у визначений в договорі спосіб та строк і за встановленою відсотковою ставкою.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати по сплаченому судовому збору у розмірі 3028,00 грн.
Керуючись ст. ст. 12, 76, 141, 259, 264, 265, 273, 280-289 ЦПК України, суд,-
ухвалив:
Позов акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості -задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 Ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 (адреса : 
АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» (03150,
місто Київ, ВУЛИЦЯ ВЕЛИКА ВАСИЛЬКІВСЬКА, будинок 100; Код ЄДРПОУ
23494714) заборгованість за кредитним договором 501423801, у розмірі 105 148,24
грн.
 Стягнути ОСОБА_1 Ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ; адреса:
 
АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» (03150, місто
Київ, ВУЛИЦЯ ВЕЛИКА ВАСИЛЬКІВСЬКА, будинок 100; Код ЄДРПОУ
23494714) суму сплаченого судового збору позивачем у розмірі 3028,00 грн.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Головуючий суддя: Баранкевич В. О.