Єдиний унікальний номер № 333/10393/25
Провадження № 3/333/127/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2026 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду міста Запоріжжя Ходько В.М., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків в матеріалах справи відсутній, за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП),-

В С Т А Н О В И В :

Відносно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення про те, що він 18 жовтня 2025 року о 14 годині 12 хвилин, в м. Запоріжжі, по вул. Очаківська, біля буд. 1-В, керував автомобілем ЗАЗ Daewoo Т13110, державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у медичному закладі у лікаря-нарколога та підтверджується висновком медичного закладу № 7654 від 18.10.2025. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом передачі транспортного засобу тверезому водію ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про повторність попереджений. Чим порушив вимоги п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності та її захисник, повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились.
Захисник особи, що притягається до відповідальності – адвокат Полулях Сергій Юрійович, подав до суду заперечення, в яких просить закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що в матеріалах справи наявний висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижує увагу та швидкість реакції від 18.10.2025, у вказаному висновку зазначено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Зазначений висновок видано на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду особи, що керує транспортним засобом, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 7654 від 18.10.2025. Повідомляє, що за заявою ОСОБА_1 було отримано зазначений акт, у п. 20 акту вказано, що у ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено, результат огляду на стан сп`яніння – 0,20 проміле. Відтак, за результатами медичного обстеження ОСОБА_1 на стан сп`яніння виявлено факт вживання, але останній не перебуває у стані сп`яніння, оскільки 0,20 проміле – результат, що перебуває в межах норми, встановленої законодавством.
Суддею встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.
Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно п.2.9"а" Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
В пункті 7 розділу ІІ Інструкції зазначено, що установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно положень статей 245, 251, 252, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясовувати питання: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
На підтвердження провини водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 487005 від 18.10.2025 (а.с.3), надано акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено, що огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестера "Drager 6820" не проводився через відмову водія (а.с.5); направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в якому зазначено виявленні ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя від 18.10.2025 (а.с.6); висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.10.2025, в якому зазначено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а.с.7); довідку органу поліції про відсутність повторності порушення за ст. 130 КУпАП та наявність посвідчення водія НОМЕР_2 від 22.07.2011 (а.с.8); рапортом старшого чергового ВП № 3 ГУНП в Запорізькій області майора поліції Олега Ярового від 18.10.2025 (а.с.9); рапорт інспектора взводу 1 роти 2 батальйону 4 УПП в Запорізькій області ДПП старшого лейтенанта поліції Дениса Колєснікова від 18.10.2025 (а.с.10); відеозапис на DVD-диску доданого до матеріалів справи (а.с.12).
В той же час, з наданого захисником акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 7654 від 18.10.2025, відносно ОСОБА_1 , зазначено, що ознак сп`яніння не виявлено – 0,20 ‰ проміле (а.с.46). 
Тобто, надані сторонами докази містять взаємовиключні відомості. Усуваючи наявні суперечності в досліджених доказах, суддя висновує наступне.
При розгляді даної справи відповідно до положень ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суддя застосовує як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.
Так, ЄСПЛ у справі "Ліліан Ерхан проти Молдови" зазначив, що національні суди відмовилися прийняти як доказ результати біологічного тесту заявника саме тому, що він не був проведений у присутності офіцера поліції, як того вимагає закон. За таких обставин Суд вважає, що, відмовившись прийняти результати біологічного тесту заявника, національні органи влади унеможливили його захист від звинувачення у керуванні автомобілем у нетверезому стані. Це знівелювало вимоги справедливого судового розгляду та рівності сторін, що суперечить вимогам статті 6 §§ 1 і 3 (b) Конвенції.
А тому суд вважає, що наданий ОСОБА_1 акт № 7654 від 18.10.2025 КНП "Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціальної значущих хвороб" Запорізької обласної ради, згідно якого у останнього відсутні ознаки сп`яніння підлягає оцінці судом у сукупності з іншими доказами, які були додані уповноваженою особою до матеріалів адміністративного провадження.
Суд, надаючи оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності, а також вирішуючи питання про надання переваги одному доказу над іншим, враховує, що в матеріалах справи наявні суперечливі висновки щодо стану особи, зокрема висновок медичного закладу про перебування у стані алкогольного сп`яніння та акт медичного огляду цієї ж особи, наданий стороною захисту, який є первинним документом та містить безпосередньо зафіксовані результати обстеження. Згідно з актом медичного огляду, ознак стану сп`яніння у особи не виявлено, а результат огляду становить 0,20 проміле, що перебуває в межах допустимих норм, встановлених законодавством. Вказаний акт є джерелом даних, на підставі яких формується відповідний висновок, а тому має вищу доказову силу порівняно з узагальненим висновком. 
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і за загальним правилом саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі "Шабельник проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.
Також ЄСПЛ неодноразово наголошував, зокрема в рішеннях у справах "Гурепка проти України (N2)" від 08 квітня 2010 року, "Лучанінов проти України" від 09 червня 2011 року на необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).
За статтею 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність належних та допустимих доказів перебування особи у стані алкогольного сп`яніння, а відтак — про недоведеність наявності в її діях складу адміністративного правопорушення.
З огляду на вказане, вважаю за необхідне зазначені сумніви щодо доведеності вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, тлумачити на її користь.
Відповідно до ч.2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого звинувачено у вчинені адміністративного правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою "внутрішнього переконання" чи системою "поза межами розумного сумніву", який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу адмінправопорушника, що є ключовими поняттями для демократичної концепції судового розгляду.
Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, оскільки посадовою особою, уповноваженою на складення протоколу про адміністративне правопорушення, не зібрано достатньо доказів, які б вказували на наявність в ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, яке полягає у керуванні особою транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя висновує, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.130 ч.1, 247 п.1 ч.1, 280, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 – закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції – Комунарський районний суд міста Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим або його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги та може бути звернута до виконання протягом трьох місяців.

Суддя          В.М. Ходько