01.04.2026 Справа № 756/2330/26
Номер справи 756/2330/26
Номер провадження 2-о/756/184/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 квітня 2026 року        м. Київ
Оболонський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Шролик І.С.,
секретар судового засідання - Бондаренко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Управління житлово-комунального господарства Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації про встановлення факту, що має юридичне значення,-
В С Т А Н О В И В:
У лютому 2026 року заявник ОСОБА_1 звернулася до суду зі заявою, в якій просить встановити факт, що її донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у період з 17 лютого 2006 року по 07 грудня 2006 року проживала без реєстрації місця проживання за адресою АДРЕСА_1 .
В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 зазначає, що 14 жовтня 2025 року звернулася до органу приватизації УЖКГ зі заявою про приватизацію квартири АДРЕСА_2 . Проте, рішенням №42 від 15 грудня 2025 року їй відмовлено в приватизації квартири разом із донькою, через відсутність інформації про реєстрацію місця проживання доньки ОСОБА_3 в період з дати народження з ІНФОРМАЦІЯ_2 по дату реєстрації 07 грудня 2006 року
Встановлення даного факту заявнику необхідно з метою реалізації права на приватизацію квартири разом із донькою, просить суд задовольнити подану заяву. 
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 лютого 2026 року справу передано головуючому судді Шролик І.С.
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 19 лютого 2026 року відкрито провадження та справу призначено до розгляду. Залучено до участі в розгляді справи в якості заінтересованої особи ОСОБА_2 .
В судове засідання заявник ОСОБА_1 та заінтересована особа ОСОБА_2 до суду не з`явилися, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином. Подали до суду заяви, в яких просили задовольнити заяву з підстав та мотивів викладених в ній. 
ОСОБА_2 в поданій заяві зазначила, що з часу народження постійно проживала з мамою в квартирі АДРЕСА_2 .
Представник заінтересованої особи Управління житлово-комунального господарства Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлені судом належним чином. Що доводиться зворотним поштовим сповіщенням.
Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію сторін, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Зі свідоцтва про народження виданого 15 березня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м.Києва встановлено, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).
Як вбачається з довідки про реєстрацію місця проживання особи, яка видана 15 грудня 2020 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка з 20 листопада 2007 року має зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_1 (а.с.7).
З витягу з реєстру територіальної громади від 24 вересня 2025 року ОСОБА_1 , 1963 року народження з 21 вересня 1989 року має зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_1 (а.с.8).
Рішенням органу приватизації державного житлового фонду №42 від 15 грудня 2025 року Управління ЖКГ Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації відмовлено ОСОБА_1 у приватизації квартири АДРЕСА_2 . В п.1.1 підставою відмови зазначено відсутність інформації про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 за період з 17 лютого 2006 року по 07 грудня 2006 року та відсутня інформація щодо участі /неучасті її у приватизації державного житлового фонду у даний період. Також в рішенні зазначені інші підстави відмови.
Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України).
Частиною першою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
Перелік юридичних фактів, що підлягають установленню в судовому порядку, визначений у частині першій статті 315 цього Кодексу, не є вичерпним.
У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян.
При цьому, суд, розглядаючи заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, не встановлює нових фактів, а лише підтверджує наявність або відсутність таких фактів у разі неможливості заявником одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567 цс 18) зроблено висновок, що «у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.
Отже, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:
-факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;
-встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;
-заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);
- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів».
Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. 
Відсутність реєстрації місця проживання щойно народженої дитини ОСОБА_2 за зареєстрованим місцем проживання її матері, реєстрація якої відбулась пізніше, через рік після народження з 20 листопада 2007 року, не може бути підставою для відмови в приватизації, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням її участі в приватизації за іншою адресою.
Встановлення факту проживання ОСОБА_2 з дати народження з ІНФОРМАЦІЯ_2 по 07 грудня 2006 рік разом із матір`ю ОСОБА_1 має для заявника юридичне значення. Юридичний факт встановлюється з метою реалізації заявником права на приватизацію житла.
Оскільки, встановити зазначений факт в позасудовому порядку неможливо, суд вважає вказані заявником вимоги обґрунтованими, які на підставі досліджених доказів, пояснень учасників справи, відповідно до вищезазначених норм права підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 5, 7, 8, 13, 81, 234, 256, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд,-
В И Р І Ш И В :
 
Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Управління житлово-комунального господарства Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.
Встановити факт проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у період з дати народження ІНФОРМАЦІЯ_2 по 07 грудня 2006 року , без реєстрації місця проживання за адресою АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 01 квітня 2026 року.
Суддя І.С. Шролик