Справа № 211/12917/25
Провадження № 2-о/211/74/26

РІШЕННЯ
іменем України

02 квітня 2026 року м. Кривий Ріг
Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Лебеженка В.О.,
за участю:
секретаря судового засідання Строганової Е.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа – Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить суд встановити факт його навчання на денній формі навчання за спеціальністю «Ремонт побутової радіоелектронної техніки» у Донецькому індустріально-педагогічному технікумі в період з 01 вересня 1988 року по 29 червня 1991 року.
В обґрунтування пред`явлених вимог зазначив, що 21.07.2025 року він звернувся із заявою про призначення пенсії до територіального органу Пенсійного фонду України. 30.07.2025 року ГУ ПФУ в Миколаївській області прийняло рішення про відмову у призначені пенсії. В результаті розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу не зараховано період його навчання, а також не враховано дані Виписки з Реєстру документів про освіту Єдиної державної електронно бази з питань освіти щодо документів про вищу освіту від 11.07.2025 року №266964, оскільки не зазначено дату початку навчання. Зазначив, що він дійсно навчався на денній формі навчання з 01.09.1988 року по 29.06.1991 року у Донецькому індустріально-педагогічному технікумі за спеціальністю «Ремонт побутової радіоелектронної техніки». Ним були втрачені документи, які б підтверджували його навчання у вищевказаному технікумі, а саме диплом, виписка до диплому, трудова книжка, однак у дублікатах диплому та виписки не має даних про початок навчання у навчальному закладі. Отримати офіційну інформацію з Донецького індустріально-педагогічного технікуму про навчання не має можливості, оскільки начальний заклад розташований на тимчасово окупованій території України. Оскільки підтвердити вказаний факт в позасудовому порядку не можливо, заявник вимушений звернутися до суду з даною заявою.
Ухвалою суду від 19.01.2026 року заяву прийнято до розгляду та відкрито окреме провадження у справі (а.с. 34). 
У судовому засіданні заявник пред`явлені вимоги підтримав та пояснив, що з вересня 1988 року по травень 1991 року він навчався у Донецькому індустріально-педагогічному технікумі за спеціальністю «Ремонт побутової радіоелектронної техніки». Диплом про закінчення навчання був втрачений ним під час переїзду у 2009-2010 роках. Факт навчання можуть підтвердити свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які навчалися з тим в технікумі та проживали в одному гуртожитку. 
Представник заінтересованої особи ОСОБА_4 правом на учать у судовому засіданні не скористалася, через модуль підсистеми «Електронний суд» направила до суду заяву, в якій росила справу розглянути за її відсутності за наявними у справі матеріалами. 
Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 пояснив, що він дійсно навчався разом з ОСОБА_1 у Донецькому індустріально-педагогічному технікумі на денній формі навчання з вересня 1988 року по червень 1991 року. ОСОБА_2 навчався на факультеті «Гірнича електромеханіка», а ОСОБА_1 на факультеті «Ремонт побутової радіоелектронної техніки». Він підтримував дружні відносини з ОСОБА_1 , вони мешкали разом в одному гуртожитку. Гуртожиток знаходився у Кіровському районі м. Донецька.
Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши та оцінивши показання допитаного у судовому засіданні свідка, наявні у справі письмові докази щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, надавши їм оцінку в сукупності, встановивши фактичні обставини справи, дійшов до такого висновку.
Судом встановлено, що відповідно до дублікату диплому серії НОМЕР_1 від 30.06.2011 року, ОСОБА_1 закінчив у 1991 році Донецький індустріально-педагогічний технікум за спеціальністю «Ремонт побутової радіоелектронної технічки» і здобув кваліфікацію радіотехніка (а.с. 18).
Випискою із семестрових і екзаменаційних відомостей до диплому № НОМЕР_2 , виданою 29.06.1991 року, підтверджується, що ОСОБА_1 навчався з 1988 року по 1991 рік у Донецькому індустріально-педагогічному технікумі за спеціальністю «Ремонт побутової радіоелектронної технічки» і здобув кваліфікацію радіотехніка (а.с. 19-20).
Згідно виписки з Реєстру документів про освіту Єдиної державно електронної бази з питань освіти щодо документа про вищу освіту від 11.07.2025 року ОСОБА_1 закінчив навчання у 1991 році (а.с. 21).
11.07.2025 року ОСОБА_1 звернувся до Міністерства освіти і науки України із заявою про надання довідки про період навчання у Донецькому індустріально-педагогічному технікумі. 
17.07.2025 року Міністерство освіти і науки України надало відповідь, з якої слідує, що в архіві Міністерства освіти і науки України не зберігаються документи закладів освіти, а також особові справи їхніх здобувачів. Такі архіви відповідно до інструкції з діловодства, повинні зберігатись за місцем юридичної реєстрації закладу освіти. Також повідомили, що переміщення архівів закладів освіти з окупованих територій Донецької області на підконтрольну Україні територію не здійснювалось (а.с. 22-23).
21.07.2025 року ОСОБА_1 звернувся до територіального органу ПФУ із заявою про призначення пенсії.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області №052630004933 від 30.07.2025 року ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії. До страхового стажу не зараховано період навчання, згідно з дублікатом диплому від 30.06.2011 року серії НОМЕР_1 , оскільки серія та номер не відповідають виписки до диплому № НОМЕР_2 . Не враховано дані виписки з Реєстру документів про освіту Єдиної державної Електронної бази з питань освіти щодо документів про освіту від 11.07.2025 року №266964, оскільки не визначено дату початку навчання (а.с. 4-5).

Надаючи оцінку доводам заявника та перевіряючи обґрунтованість заявлених ним вимог, суд виходить з такого.
Відповідно до ч.1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Частиною 3 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України, визначено що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.
Згідно п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Як роз`яснено в п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», розгляд в порядку окремого провадження справи про встановлення факту можливий, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Згідно п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», перелік фактів, які встановлюються судом не є вичерпним. При розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Разом з тим суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Предметом розгляду вказаної заяви є встановлення факту навчання.
Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно пункту «д» ч. 3 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Відповідно до частини третьої статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Відповідно до п. 1 «Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Встановлення юридичного факту навчання у вищому навчальному закладі саме на денній формі навчання необхідне заявнику для реалізації свого права на соціальне забезпечення, зокрема для призначення пенсії.
Положеннями ст.ст. 80, 81 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд, з`ясувавши всі фактичні обставини справи та надавши належну оцінку зібраним у справі доказам, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, дійшов висновку про необхідність задоволення вимог із встановленням факту навчання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на денній формі навчання за спеціальністю «Ремонт побутової радіоелектронної техніки» у Донецькому індустріально-педагогічному технікумі в період з 01 вересня 1988 року по 29 червня 1991 року.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує ч. 7 ст. 294 ЦПК України, у зв`язку з цим понесені заявником витрати по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 13, 19, 76-82, 89, 95, 133, 141, 263-265, 267, 268, 273, 293, 294, 315-319, 351-352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа – Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.
Встановити факт навчання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на денній формі навчання за спеціальністю «Ремонт побутової радіоелектронної техніки» у Донецькому індустріально-педагогічному технікумі в період з 01 вересня 1988 року по 29 червня 1991 року.

Судові витрати по справі покласти на заявника.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати його складання шляхом подання апеляційної скарги. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, адреса: вул. Морехідна, буд.1, м. Миколаїв, Миколаївська область, код ЄДРПОУ 13844159.

Суддя В.О. Лебеженко