ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/653/26 Справа № 175/19066/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Качаленко Є. В. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

17 лютого 2026 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А. А., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю:

захисника (в режимі відеоконференції) Ільющенка Ю. А.  

апеляційну скаргу захисника Ільющенка Ю. А. на постанову Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2025 рокущодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працює, пенсіонер, одружений, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) місяців, стягнуто судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно із оскарженою постановою суду першої інстанції, 15.10.2025 о 07:40 по вул. Донецьке шосе в с.Слобожанське Дніпровського району Дніпропетровської області водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом CHERY, д.н.з. НОМЕР_1 , виконуючи поворот праворуч, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки, опинився на смузі зустрічного руху, внаслідок чого скоїв зіткнення з транспортним засобом Skoda, днз НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, травмованих немає. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.10.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить поновити строк апеляційного оскарження та оскаржену постанову змінити в частині застосованого адміністративного стягнення, застосувавши до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
В обгрунтування клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження вказує, що ним була подана апеляційна скарга 08.01.2026 року, однак постановою Дніпровського апеляційного суду апеляційну скаргу повернуто особі, яка її подала у зв`язку із відсутністю витягу з договору, в якому зазначені повноваження захисника, свідоцтва на право заняття адвокатською діяльністю. Вказану постанову отримав в електронному кабінеті 20.01.2026 року, у зв`язку із чим просить поновити строк апеляційного оскарження. 
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги вказує, що адміністративне стягнення, застосоване до ОСОБА_1 , є надмірно суворим за видом і не відповідає його особі.
Вказує, що обтяжуючих обставин у вказаній справі не було, водій ОСОБА_1 , не перебував у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, у зв`язку із чим до останнього можливо застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що буде достатнім для виховання ОСОБА_1 , який вчинив адміністративне правопорушення. Зазначає про необхідність досягнення мети адміністративного стягнення, яка згідно із ст. 23 КУпАП полягає у вихованні особи, а не лише у суворому покаранні.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши захисника, який наполягав на задоволенні апеляційної скарги з викладених у ній підстав, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.
Вирішуючи клопотання захисника про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне його задовольнити, оскільки доводи останнього про те, що первинну апеляційну скаргу було направлено у встановлений строк на електронну пошту суду першої інстанції, втім її було повернуто з огляду на процесуальні порушення, матеріалами справи підтверджуються, а отже з метою забезпечення стороні захисту доступу до правосуддя та права на апеляційне оскарження судового рішення вказаний строк підлягає поновленню.  
Аналізуючи доводи апеляційної скарги по суті оскарженої постанови, апеляційний суд зважає на те, що відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Висновки суду першої інстанції щодо встановлених фактичних обставин вчинення адміністративного правопорушення, доведеності вини ОСОБА_1 , правильності кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 124 КУпАП в апеляційному порядку не оспорюються, у зв`язку із чим постанова районного суду у цій частині судом апеляційної інстанції не переглядається.
Що стосується доводів апелянта про надмірну суворість застосованого до правопорушника адміністративного стягнення, то вони заслуговують на увагу.
Так, у відповідності до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Згідно з ст. 35 КУпАП обставинами, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються: 1) продовження протиправної поведінки, незважаючи на вимогу уповноважених на те осіб припинити її; 2) повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню; вчинення правопорушення особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення; 3) втягнення неповнолітнього в правопорушення; 4) вчинення правопорушення групою осіб; 5) вчинення правопорушення в умовах стихійного лиха або за інших надзвичайних обставин; 6) вчинення правопорушення в стані сп`яніння. Орган (посадова особа), який накладає адміністративне стягнення, залежно від характеру адміністративного правопорушення може не визнати дану обставину обтяжуючою.
Згідно із ч. 2 ст. 30 КУпАП позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.
Як убачається з оскаржуваного рішення та наявних матеріалів провадження, при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд прийшов до передчасного висновку про необхідність застосування його саме у виді позбавлення останнього права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців, яке у даному випадку є надмірно суворим.
Під час апеляційногорозгляду справи встановлено, що порушення, вчинене ОСОБА_1 дійсно мало місце, проте не спричинило значних негативних наслідків. Подія відбулася за участю двох транспортних засобів CHERY, д.н.з. НОМЕР_1 , та Skoda, днз НОМЕР_2 , які внаслідок ДТП отримали лише механічні пошкодження. Травмованих в результаті ДТП осіб не виявилось.
Також судом першої інстанції не було належним чином враховано те, що відносно ОСОБА_1 відсутні будь-які обставини, що у розумінні ст. 35 КУпАП є такими, що обтяжують його покарання.
Крім того, як слушно зауважує захисник в апеляційній скарзі, згідно із ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, а не просто як міра суворого покарання.
Відтак суд апеляційної інстанції вважає, що накладення штрафу у максимально допустимому розмірі, передбаченому санкцією ст. 124 КУпАП, а саме 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, буде достатнім та співмірним заходом впливу для покарання ОСОБА_1 та запобігання вчиненню нових правопорушень.
З урахуванням наведеного, а також беручи до уваги, що судом першої інстанції у постанові не наведено переконливого мотивування необхідності застосування до ОСОБА_1 саме найбільш суворого за видом стягнення з числа передбачених ст. 124 КУпАП, допущене ним правопорушення не є грубим або повторним, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для його пом`якшення.
Відтак вважаю за необхідне апеляційну скаргу захисника Ільющенка Ю.А. задовольнити, а постанову суду першої інстанції - змінити в частині призначеного адміністративного стягнення, пом`якшивши його за видом до штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Строк апеляційного оскарження — поновити.
Апеляційну скаргу захисника Ільющенка Ю. А. – задовольнити.
Постанову Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2025 року щодо  ОСОБА_1 , за ст. 124 КУпАП, – змінити в частині накладення адміністративного стягнення.
Накласти на  ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. 
В решті постанову суду - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського
апеляційного суду      А.А. Мазниця