ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/871/26 Справа № 203/53/26 	  	Суддя у 1-й інстанції - Качаленко Г. В. Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

24 березня 2026 року       м. Дніпро
Суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу захисника Бутова Михайла Алєковича в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Центрального районного суду м. Дніпра від 07 листопада 2025 року у справі про адміністративне правопорушення, якою: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Балаклія Харківської області, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 
визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -
В С Т А Н О В И В :
Цією постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
При обставинах зазначених в протоколі, 18.12.2025 року об 11:20 годині водій ОСОБА_1 в м. Дніпро по вул. Володимира Антоновича, 36м керував транспортним засобом автомобілем марки «Opel Vectra 2.2» державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з вищевказаною постановою захисник Бутов М.А. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що були відсутні законні підстави для зупинки транспортного засобу; поліцейський одразу підходячи до водія констатував перебування останнього в стані наркотичного сп`яніння, під час перевірки очей та тримтіння рук не повідомляє водію жодної виявленої ознаки наркотичного сп`яніння.
Вказує, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп”яніння, однак просив зачекати адвоката. ОСОБА_1 самостійно пройшов огляд на стан сп”яніння в медичному закладі.

ОСОБА_1 та його захисник Бутов М.А. в судовому засіданні підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Притягаючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП суд виходив з того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.
З зазначеним висновком судді апеляційний суд не погоджується, вважає його таким, що не відповідає наявним в матеріалах справи доказам.
Відповідно до пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції
Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.
Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до частини 1 статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ст. 35 Закону України “Про Національну поліцію” передбачений виключний перелік підстав для зупинки транспортного засобу.
Відповідно до частини 1 вказаної статті поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським, або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.
Він нерозривно пов`язаний з моментом вчинення правопорушення, що підтверджується зазначеною статтею Закону України «Про Національну поліцію», оскільки в ній йдеться про підстави за наявності яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби які рухаються, і так само містить обов`язок поліцейського повідомити водію про причини зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.
Судом першої інстанції не враховано, що для того, щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в противному випадку протиправність зупинки, за умови відсутності задокументованого порушення Правил дорожнього руху може поставити під сумнів подальші дії працівників поліції.
З наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що за твердженням працівника поліції причиною зупинки транспортного засобу було те, що є інформація про те, що ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння, оскільки раніше на нього вже складався протокол про адміністартивне правопорушення, передбачен ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В свою чергу, зазначена працівником поліції причина зупинки транспортного засобу не відповідає вимогам ч. 1 ст. 35 ЗУ “Про національну поліцію”.
Крім того, ст. 266 КУпАП передбачено вимоги щодо проведення огляду на стан сп”яніння.
Згідно ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. 
З переглянутого відеозапису вбачається, що працівник поліції дійсно пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотично сп”яніння, однак останній не відмовлявся від проходження такого огляду, зазначав працівниками поліції про те, що він наразі хоче залучити до проведення огляду адвоката та вказав, що він буде через 10-15 хвилин, однак працівником поліції було відмовлено останньому у залученні адвоката пославшись на те, що у нього не це немає часу.
Апеляційний суд зазначає, що згідно з вимогами ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право користуватися юридичною допомогою адвоката.
В свою чергу, в даному випадку, працівником поліції безпідставно було відмовлено в залученні адвоката та розцінено такі дії як відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння є недоведеним, працівником поліції було порушено процедуру, передбачену ст. 266 КУпАП, огляду на стан сп`яніння, а тому такий огляд слід вважати недійсним.
Також, зазначені вище істотні порушення права ОСОБА_1 на захист та відсутність законної зупинки транспортного засобу дає підставу апеляційному суду для визнання всіх здобутих працівниками поліції у справі даних і документів недопустимими доказами в силу правового принципу «плодів зіпсованого дерева».
У сукупності з наведеним та встановленими діями працівника поліції щодо складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративні правопорушення по звинуваченню за ст. 130 КУпАП, апеляційний суд вважає, що дії працівників поліції свідчать про їх упереджене ставлення до водія та формальний підхід до оформлення матеріалів, а подальше встановлення «ознак сп`яніння» — суб`єктивним і упередженим.
З огляду на зазначене, дії працівників поліції не можуть вважатися правомірними, а складені ними процесуальні документи не є належними та допустимими доказами у справі.
Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Зважаючи на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Всі сумніви щодо доведеності вини порушника тлумачаться на його користь, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 відомості підтверджуються доказами у справі, які не можна визнати допустимими, а тому протокол про адміністративне правопорушення в даному випадку також не можна визнати доказом вини ОСОБА_1 в розумінні ст. 251 КУпАП.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне скасувати постанову суду першої інстанції з ухваленням нової постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ст.247 КУпАП.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд- 
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника Бутова Михайла Алєковича в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , — задовольнити.
Постанову Центрального районного суду м. Дніпра від 07 листопада 2025 року відносно ОСОБА_1 — скасувати.
Постановити нову постанову, якою  ОСОБА_1 визнати не винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та провадження по даній справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя А.О. Пістун