РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

04 березня 2026 року 	м. Рівне	№460/10732/25	
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Щербакова В.В. за участю секретаря судового засідання Симонюк Ю.О. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:
позивача: представник не з`явився,
відповідача: представник Курилас В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю "Сантрейд Авто" 
до Рівненської митниці
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:
До Рівненського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява "САНТРЕЙД АВТО" (далі по тексту – позивач) до Рівненської митниці (далі по тексту – відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Рівненської митниці Державної митної служби України від 17 лютого 2025 року №4А204000202512, №4А204000202513, №4А204000202514, №4А204000202515.
Позовна заява обґрунтована тим, що 17.01.2025 Рівненською митницею складено Акт №2/25/7.13-19/44639169 про результати документальної невиїзної перевірки дотримання вимог законодавства України з питань митної справи. 17.02.2025 на підставі акту перевірки відповідачем було прийнято податкові повідомлення рішення. Позивач вказує, що висновки викладені в акті про результати документальної невиїзної перевірки ТОВ “Сантрейд Авто” помилковими та необґрунтованими, а прийняті податкові повідомлення рішення такими, що підлягають скасуванню. 
Ухвалою суду від 24.06.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі.
У строк, встановлений судом, Рівненською митницею подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позов не визнає, просить відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування заперечень зазначає, що митниця, як контролюючий орган не здійснювала перевірку законності дій декларанта товару ТзОВ "САНТРЕЙД АВТО", не встановлювала умисність надання декларантом недостовірних документів і не притягала позивача до відповідальності, а здійснювала перевірку повноти сплати податків до Державного бюджету України під час імпорту товарів на митну територію України.
Відповідач вказує, що перевірка була розпочата на підставі наказу Рівненської митниці від 24.11.2024 №303, щодо дотримання вимог законодавства України з питань митної справи в частині правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів, обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування за МД.
Результати перевірки свідчать про неможливість підтвердження автентичності сертифіката з перевезення (походження) товару форми EUR.1.
Таким чином, враховуючи інформацію уповноважених органів іноземних держав товари, зазначені у сертифікатах походження товару EUR.1 не мають преференційного походження, відповідно до положень Доповнення І “Визначення поняття “походження товарів” і методів адміністративного співробітництва” Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження.
Враховуючи, що для товару преференційне походження є визначальним для оподаткування, а інформація зазначена у сертифікатах походження товару EUR.1 про преференційне походження виявилась непідтвердженою, тому преференційна ставка ввізного мита до товарів застосована неправомірно.
Відтак, за результатами перевірки обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування, з урахуванням отриманої інформації від уповноважених органів іноземних держав відповідно до частини чотирнадцятої статті 354 МКУ під час перевірки обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг та підстав для звільнення від оподаткування встановлено факт неправомірного застосування режиму вільної торгівлі та застосування зменшеної ставки мита до товару оформленого за МД.
Встановлені порушення призвели до заниження податкових зобов`язань зі сплати податку на додану вартість у період, що перевірявся зазначеного в додатках 1, 2, 3 до акту перевірки на загальну суму 4 442 397,71 грн.
З урахуванням наведеного відповідач вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є такими, що відповідають вимогам митного законодавства, а тому є законними та обґрунтованими.
Ухвалою від 24.09.2025 суд витребував у Рівненської митниці докази, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі.
25.09.2025 на адресу суду надійшло клопотання щодо долучення доказів вказаних в ухвалі від 24.09.2025, а саме офіційно перекладені копії документів (доказів).
В судовому засіданні, представник позивача підтримав викладені в позовній заяві доводи, вкотре наголосив, що ТОВ "Сантрейд Авто" не погоджується з висновками Рівненської митниці про вчинення ним порушення в частині застосування преференційного режиму до імпортованих товарів та, посилаючись на норми Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони ратифікованої Законом України від 16.09.2014 № 1678-VII, та Протоколу І до неї, стверджує, що обов`язок щодо перевірки статусу походження товарів, забезпечення правильного заповнення бланків сертифіката з перевезення товару EUR.1 покладено на митні органи, які видають такі сертифікати. Скаржник зазначає, що під час митного оформлення товарів ТОВ “САНТРЕЙД АВТО”, користуючись своїм правом на застосування преференційного режиму ввезення товарів, що походять з Європейського Союзу, було подано до митного органу надані експортером сертифікати з перевезення товару EUR.1 та застосовано преференцію, про що зазначено у відповідних графах митних декларацій.
Додатково ТОВ “Сантрейд Авто зазначає, що під час здійснення митного оформлення транспортного засобу за МД від 18.01.2023 № UA101020/2023/001525 інформацію про рік його виготовлення (2010 рік) позивачем було задекларовано на підставі наданого продавцем свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу зазначивши, що не володів іншою інформацією про рік випуску транспортного засобу та були відсутні підстави для внесення до МД іншої інформації ніж та, що містилася в офіційних документах, тому вважає безпідставним викладений в акті перевірки висновок про заниження податкових зобов`язань зі сплати акцизного податку з ввезення на митну території України товару за вказаною вище МД. Просив задовольнити позов повністю.
Представник Відповідача в судовому засіданні заперечив викладені у позові доводи, підтримала пояснення, що міститься у відзиві Відповідача. Зокрема зазначив, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є такими, що відповідають вимогам митного законодавства, а тому є законними та обґрунтованими. В задоволенні позову просив відмовити.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовної заяви, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що Рівненською митницею Державною митною службою України на підставі наказу Рівненської митниці від 27.11.2024 №303 проведена документальна невиїзна перевірка позивача вимог законодавства України з питань митної справи в частині правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів за митними деклараціями: №UA 204020/2022/003563 від 08.02.2022; №UA 204020/2022/001149 від 11.02.2022; №UA 204020/2022/020573 від 18.08.2022; №UA 204020/2022/024558 від 29.09.2022; №UA 204020/2022/024658 від 29.09.2022; №UA 204020/2022/001662 від 21.01.2022; №UA 204020/2022/239436 від 10.11.2022; №UA 204020/2022/023675 від 21.09.2022; №UA 204020/2022/023677 від 21.09.2022; №UA 204020/2022/024559 від 28.09.2022; №UA 204020/2022/000726 від 28.01.2022; №UA 204020/2022/000727 від 28.01.2022; №UA 204020/2022/004975 від 19.02.2022; №UA 204020/2022/004976 від 19.02.2022; №UA 204020/2022/005111 від 15.02.2022; №UA 204020/2022/005112 від 15.02.2022; №UA 204020/2022/005142 від 21.02.2022; №UA 204020/2022/005148 від 21.02.2022; №UA 204040/2022/005521 від 18.08.2022; №UA 204040/2022/005520 від 18.08.2022; №UA 204040/2022/005699 від 30.08.2022; №UA 204040/2022/005590 від 24.08.2022; №UA 204040/2022/005591 від 24.08.2022; №UA 204040/2022/005599 від 24.08.2022, за результатами якої складено акт за №2/25/7.13-19/44639169 від 17.01.2025.
Документальною невиїзною перевіркою встановленого порушення ТОВ “Сантрейд Авто” вимог:
Статті 15, 16 Доповнення 1 до Регіональної Конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походу Регіональної Конвенції 48 (станом на дату декларування), пункту 2 частини 2 статті 52, частини 4, 9 статті 58, частини 1 статті 257, частини 4 та 5 статті 280 Митного кодексу України, частини 1 статті 281 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-V1 (зі змінами) в результаті чого занижено податкові зобов`язання по сплаті ввізного мита в періоді, що перевірявся зазначеного в додатках 1 та 2 до акту перевірки на загальну суму 6 660 999,88грн.;
Пункту п.187.8 статті 187, пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010р. (зі змінами) в результаті чого занижено податкове зобов`язання зі сплати податку на додану вартість у період, що перевірявся зазначеного в додатках 1, 2, 3 до акту перевірки на загальну суму 4 442 397,71 грн.
Статті 213, п. 218.1 ст. 218, пп. 215.3.51 п.215.3 ст. 215 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (зі змінами), в результаті чого занижено податкові зобов`язання зі сплати акцизного податку з ввезених на митну територію України підакцизних товарів (продукції), транспортних засобів (крім мотоциклів і велосипедів) за МД від 18.01.2023 №UA101020/2023/001525 (зазначеної в додатку 3 до акта перевірки, який є невід`ємними його частинами) на суму 4756,81 грн.
На акт перевірки позивачем було подано заперечення.
17 лютого 2025 року на підставі Акту перевірки Рівненською митницею Державної митної служби України прийнято податкові повідомлення рішення: 
№4А204000202512, яким збільшено суму грошового зобов`язання ТОВ “Сантрейд Авто” за платежем мито на товари, що ввозяться на територію України на суму 3 899 089 грн. 09 коп. (у тому числі 3 869 280,14 за податковим зобов`язанням та 29 808,95 за штрафними (фінансовими) санкціями).
№4А204000202513, яким збільшено суму грошового зобов`язання ТОВ “Сантрейд Авто” за платежем мито на нафтопродукти, транспортні засоби та шини до них, що возяться суб`єктами підприємницької діяльності на суму 2 886 259 грн. 86 коп. (у тому числі 2 791 719, 74 за податковими зобов`язаннями та 94 540,12 за штрафними (фінансовими) санкціями). 
№4А204000202514, яким збільшено суму грошового зобов`язання ТОВ “Сантрейд Авто” за платежем акциз на транспортні засоби (крім мотоциклів і велосипедів) на суму 5 946 грн. 01 коп. ( у тому числі 4 756,81 за податковими зобов`язаннями, 1 189,20 за штрафними (фінансовими) санкціями). 
№4А204000202515, яким збільшено суму грошового зобов`язання ТОВ “Сантрейд Авто” за платежем податок на додану вартість із ввезених на територію України товарів на суму 5 371 536 грн. 93 коп. (у тому числі 4 442 397,71 за податковими зобов`язаннями та 929 139,22 за штрафними (фінансовими) санкціями).
ТОВ “Сантрейд Авто” оскаржив податкові – повідомлення рішення , направивши до Державної митної служби України скаргу на податкові повідомлення рішення від 17.02.2025 року №4А204000202512, №4А204000202513, №4А204000202514, №4А204000202515.
Державна митна служба України 16.05.2025 прийняла рішення про залишення скарги без задоволення, а оскаржувані податкові – повідомлення рішення без змін.
ТОВ “Сантрейд Авто” не погоджуючись із прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями контролюючого органу звернулось із даним позовом до суду.
Визначаючись щодо заявлених позовних вимог в контексті цієї ситуації, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Засади державної митної справи, в тому числі процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються МК України.
Відповідно до статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Статтею 50 МК України передбачено, що відомості про митну вартість товарів використовуються для: нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.
Частиною першою статті 51 МК України визначено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Відповідно до частини першої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Частиною п`ятою статті 54 МК України передбачено, що митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску.
Частинами першою та другою статті 293 МК України передбачено, що особою, на яку покладається обов`язок із сплати митних платежів, є декларант. Особою, на яку покладається обов`язок із сплати донарахованих митних платежів - податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки, є відповідний платник податків.
Відповідно до пункту 7 частини першої статті 336 МК України митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами митних органів шляхом проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.
За правилами, наведеними у статті 345 МК України, документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких митні органи переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних та інших платежів, а також пені, контроль за справлянням яких покладено на митні органи (частина перша).
Документальні перевірки дотримання вимог законодавства України з питань митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів, проводяться митними органами з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 ПК України (частина друга).
Митні органи мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань митної справи щодо:
1) правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів;
2) обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування, застосування знижених ставок ввізного мита;
3) правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення;
4) відповідності фактичного використання переміщених через митний кордон України товарів заявленій меті такого переміщення та/або умовам процедури кінцевого використання, та/або відповідності фінансових і бухгалтерських документів, звітів, договорів (контрактів), калькуляцій, інших документів підприємства, що перевіряється, інформації, зазначеній у митній декларації, декларації митної вартості, за якими проведено митне оформлення товарів у відповідному митному режимі;
5) законності переміщення товарів через митний кордон України, у тому числі ввезення товарів на територію вільної митної зони або їх вивезення з цієї території (частина третя).
Згідно з частиною шостою статті 345 МК України результати перевірки оформлюються актом (довідкою) та є підставою для самостійного визначення митним органом суми податкового зобов`язання підприємства щодо сплати митних платежів, здійснення заходів, передбачених законами України.
Частиною другою статті 351 МК України визначено, що документальна невиїзна перевірка проводиться у разі, зокрема, виявлення фактів або отримання документів, інформації (відомостей), що свідчать про порушення законодавства України з питань митної справи, під час здійснення пост-митного контролю, аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів.
Відповідно до частини першої статті 352 МК України посадовими особами митних органів під час проведення перевірок можуть бути використані: 1) документи, визначені цим Кодексом; 2) податкова інформація; 3) експертні висновки; 4) судові рішення; 5) отримані від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення; 6) інші матеріали, отримані в порядку та спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами України.
Вирішуючи питання щодо правомірності прийнятих відповідачем за результатами проведеної перевірки оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, суд враховує наступне.
Відповідно до частини першої статті 271 МК України мито - це загальнодержавний податок, встановлений Податковим кодексом України та цим Кодексом, який нараховується та сплачується відповідно до цього Кодексу, законів України та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Нормами підпункту “в” пункту 185.1. статті 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з ввезення товарів на митну територію України.
Згідно з пунктом 187.8. статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання митної декларації для митного оформлення.
Згідно з пунктом 190.1 статті 190 ПК України базою оподаткування податком на додану вартість для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу III Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті й включаються до ціни товарів.
Ввізне мито, відповідно до положень статті 272 МК України, встановлюється на товари, що ввозяться на митну територію України. Встановлення нових та зміна діючих ставок ввізного мита, визначених Митним тарифом України, здійснюються Верховною Радою України шляхом прийняття законів України.
Відповідно до частин першої, п`ятої статті 281 МК України допускається встановлення тарифних пільг (тарифних преференцій) щодо ставок Митного тарифу України у вигляді звільнення від оподаткування ввізним митом, зниження ставок ввізного мита або встановлення тарифних квот відповідно до законодавства України та для ввезення товарів, що походять з держав, з якими укладено відповідні міжнародні договори. У разі якщо імпорт товару є об`єктом антидемпінгових, компенсаційних або спеціальних заходів, тарифні пільги (тарифні преференції) не встановлюються або зупиняються чи припиняються, якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Верховна Рада Законом України №1678-VII від 16.09.2014 ратифікувала Угоду від 27.06.2014 про асоціацію між Україною, з однієї сторони та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, якою, серед іншого, передбачено поглиблену та всеохоплюючу зону вільної торгівлі між Україною та Європейським Союзом.
Стаття 26 частини 1 глави 1 розділу IV Угоди встановлює, що положення цієї Глави застосовуються до торгівлі товарами, що походять з територій Сторін. Для цілей цієї Глави “походження” означає, що товар підпадає під правила походження, викладені в Протоколі I “Щодо визначення концепції походження товарів і методів адміністративного співробітництва” (далі - Протокол I, до цієї Угоди).
Стаття 29 частини 1 глави 2 розділу IV Угоди визначає, що кожна Сторона зменшує або скасовує ввізне мито на товари, що походять з іншої Сторони, відповідно до Графіків, встановлених у Додатку I-A до цієї Угоди.
Пункт 1 статті 2 розділу 2 Протоколу I встановлює, що з метою впровадження цієї Угоди наступні товари мають вважатися як такі, що походять з Європейського Союзу:
1. товари, цілком вироблені в Європейському Союзі, як це визначається у статті 5 цього Протоколу;
2. товари, отримані в Європейському Союзі з матеріалів, які не були вироблені цілком у Європейському Союзі, за умови, що такі матеріали пройшли достатню обробку в ЄС відповідно до статті 6 цього Протоколу.
Відповідно до пункту 1 статті 16 розділу 5 Протоколу I товари, що походять з Європейського Союзу, товари, що походять з Європейського Союзу, і товари, що походять з України, після ввезення до України чи Європейського Союзу відповідно підпадають під дію цієї Угоди за умови подання одного з таких документів:
(a) сертифікат з перевезення товару EUR.1, зразок якого наведений у Додатку III до цього Протоколу; або
(b) у випадках, вказаних у статті 22 (1) цього Протоколу, - декларація, що надалі іменуватиметься “декларацією інвойс”, надана експортером до інвойсу, повідомлення про доставку чи будь-якого іншого комерційного документа, який описує розглядувані товари достатньо детально для того, щоб їх можна було ідентифікувати; текст декларації інвойс наведений у Додатку IV до цього Протоколу.
За змістом пунктів 1-6 статті 22 розділу 5 Протоколу 1 декларація інвойс, зазначена в статті 16 (1) (b) цього Протоколу, може бути складена:
(a) затвердженим експортером у розумінні статті 23 цього Протоколу,
Або (b) експортером будь-якої партії товару, що складається з одного чи декількох місць товарів, що походять з певної країни, сукупна вартість яких не перевищує 6000 євро.
Декларація інвойс може бути складена, якщо розглядувані товари можуть бути визнані такими, що походять з Європейського Союзу або України і відповідають іншим вимогам цього Протоколу. Експортер, який складає декларацію інвойс, повинен бути готовим у будь-який час на вимогу митних органів країни експорту надати всі належні документи на підтвердження статусу походження розглядуваних товарів, а також виконання інших умов цього Протоколу. Складання декларації інвойс здійснюється експортером шляхом штампування, машинописного чи поліграфічного друкування на інвойсі, повідомленні про доставку чи іншім комерційнім документі декларації, текст якої наведено у Додатку IV до цього Протоколу, з використанням однієї з мовних версій, викладених у цьому Додатку, і згідно з чинним законодавством країни експорту. Якщо декларація складена від руки, це має бути зроблено чорнилом і друкованими літерами. Декларації інвойс мають бути власноручно підписані експортером, що їх склав. Проте затверджений експортер у розумінні статті 23 цього Протоколу не повинен підписувати такі декларації, якщо він надав митним органам країни експорту письмове зобов`язання нести повну відповідальність за всі декларації інвойс, у яких він зазначений, так, ніби вони підписані ним власноручно. Декларація інвойс може бути складена експортером тоді, коли товари, яких вона стосується, експортуються, або після експортування за умови подання цієї декларації в країні імпорту не пізніше ніж протягом двох років після імпортування товарів, яких вона стосується.
Статтею 33 Протоколу І регулюються питання щодо перевірки підтверджень походження. Так, пунктом 1 цієї статті встановлено, що подальші перевірки підтверджень походження мають здійснюватися у довільному порядку або тоді, коли митні органи країни імпорту мають обґрунтовані сумніви в достовірності таких документів, статусі походження відповідних товарів або виконанні інших вимог цього Протоколу.
З метою реалізації положень пункту 1 цієї статті митні органи країни імпорту повинні повернути сертифікат з перевезення товару EUR.1 та інвойс, якщо він був поданий, декларацію інвойс або копії цих документів митним органам країни експорту, вказавши, якщо це доречно, причини запиту. Будь-які отримані документи й інформація, що вказують на недостовірність інформації, наведеної в підтвердженні походження, повинні бути передані на підтримку запита про перевірку (пункт 2 статті 33 Протоколу I).
Перевірка має бути здійснена митними органами країни експорту. Для виконання цього завдання вони мають право вимагати будь-яких доказів і здійснювати будь-яку перевірку рахунків експортера та інші перевірки, які вважатимуть належними (пункт 3 статті 33 Протоколу І).
Митні органи, на запит яких була здійснена перевірка, мають бути повідомлені про її результати якомога раніше. Ці результати повинні чітко вказувати на те, чи є перевірені документи достовірними та, чи розглядувані товари можуть бути визнані такими, що походять з Європейського Союзу або України й відповідають іншим вимогам цього Протоколу (пункт 5 статті 33 Протоколу I).
Якщо у випадку обґрунтованих сумнівів відповідь на запит про перевірку не надійшла протягом десяти місяців з дати подання цього запита, або якщо відповідь не містить достатньої інформації для визначення достовірності розглядуваного документа або справжнього походження товарів, митні органи, що подали запит, повинні за відсутності виняткових обставин відмовити у наданні права на преференції (пункт 6 статті 33 Протоколу I).
Згідно з частинами першою, другою, шостою статті 36 МК України країна походження товару визначається з метою оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України, а також забезпечення обліку цих товарів у статистиці зовнішньої торгівлі. Країною походження товару вважається країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці відповідно до критеріїв, встановлених цим Кодексом. Положення цього Кодексу застосовуються для визначення походження товарів, на які при ввезенні їх на митну територію України поширюється режим найбільшого сприяння (непреференційне походження), з метою застосування до таких товарів передбачених законом заходів тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.
Відповідно до частини першої статті 43 МК України документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару, засвідчена декларація про походження товару, декларація про походження товару, сертифікат про регіональне найменування товару.
Частина третя статті 43 МК України встановлює, що сертифікат про походження товару - це документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом даної країни або країни вивезення, якщо у країні вивезення сертифікат видається на підставі сертифіката, виданого компетентним органом у країні походження товару.
Відповідно до частини восьмої статті 43 МК України у разі якщо в документах про походження товару є розбіжності у відомостях про країну походження товару або митним органом встановлено інші відомості про країну походження товару, ніж ті, що зазначені у документах, декларант або уповноважена ним особа має право надати митному органу для підтвердження відомостей про заявлену країну походження товару додаткові відомості.
Частиною дев`ятою цієї статті Кодексу передбачено, що додатковими відомостями про країну походження товару є відомості, що містяться в товарних накладних, пакувальних листах, відвантажувальних специфікаціях, сертифікатах (відповідності, якості, фітосанітарних, ветеринарних тощо), митній декларації країни експорту, паспортах, технічній документації, висновках-експертизах відповідних органів, інших матеріалах, що можуть бути використані для підтвердження країни походження товару.
Згідно з частинами першою, другою статті 44 МК України для підтвердження країни походження товару митний орган у передбачених законом випадках має право вимагати та отримувати оригінали документів про походження такого товару. У разі переміщення товарів через митний кордон України країна походження товару заявляється (декларується) митному органу в обов`язковому порядку лише у разі, якщо це необхідно для застосування митно-тарифних заходів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, кількісних обмежень (квот), інших заходів економічного або торговельного характеру, що здійснюються в односторонньому порядку або відповідно до двосторонніх чи багатосторонніх міжнародних договорів, укладених відповідно до закону, або заходів, що здійснюються відповідно до закону для забезпечення здоров`я населення чи суспільного порядку, а також у разі, якщо в митного органу є підстави для підозри в тому, що товар походить з країни, товари якої заборонені до переміщення через митний кордон України згідно із законодавством України.
Відповідно до частини першої статті 45 МК України у разі виникнення сумнівів з приводу дійсності документів про походження товару чи достовірності відомостей, що в них містяться, включаючи відомості про країну походження товару, митний орган може звернутися до компетентного органу, що видав документ, або до компетентних організацій країни, зазначеної як країна походження товару, із запитом про проведення перевірки цих документів про походження товару чи надання додаткових відомостей.
За змістом частини першої статті 289 МК України обов`язок із сплати митних платежів виникає, зокрема, після завершення митного оформлення товарів та їх випуску, якщо внаслідок перевірки митної декларації чи за результатами документальної перевірки митний орган самостійно визначає платнику податків додаткові податкові зобов`язання; в інших випадках, встановлених Податковим кодексом України.
Згідно з пунктом 54.4 статті 54 ПК України у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей щодо країни походження, вартісних, кількісних або якісних характеристик, які мають значення для оподаткування товарів і предметів при ввезенні (пересиланні) на митну територію України або територію вільної митної зони або вивезенні (пересиланні) товарів і предметів з митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, контролюючий орган має право самостійно визначити базу оподаткування та податкові зобов`язання платника податків шляхом проведення дій, визначених пунктом 54.3 цієї статті, на підставі відомостей, зазначених у таких документах.
Так, декларантом до митного оформлення товару згідно МД надано сертифікати з перевезення товару форми EUR.1. Однак, як слідує із Акта перевірки, уповноваженими органами Республіки Польща та Словацької Республіки не підтверджено преференційне походження товарів, зазначених у сертифікатах з перевезення товару EUR.1, що надавались ТОВ “САНТРЕЙД АВТО” до митного оформлення транспортних засобів за МД, вказаними у Додатку 1 до Акта перевірки. 
Крім того з Акта перевірки вбачається, що за результатами співставлення документів, поданих декларантом при здійсненні митного оформлення транспортних засобів за МД, вказаними у Додатку 2 до Акта перевірки, та документів, надісланих пізніше уповноваженими органами Республіки Польща, Австрійської Республіки, а також Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії, встановлено порушення ТОВ “САНТРЕЙД АВТО” порядку визначення митної вартості ввезених за вказаними МД транспортних засобів внаслідок надання до митного оформлення документів, які містять неправдиві відомості щодо їх митної вартості.
1. Державною митною службою України листом від 02.09.2024 №15/15-03-01/7/4600 надіслано копію листа уповноваженого митного органу Республіки Польща від 29.08.2024 №2601-IOA.4331.110.2023 про непідтвердження автентичності сертифікатів з перевірки (походження) товару форми EUR.1 (номера 61 за 110 додатку №1 до акту перевірки).
2. Державною митною службою України листом від 27.08.2024 №15/15-03-01/7/4522 надіслано копію листа уповноваженого митного органу Республіки Польща від 22.08.2024 №1401-1ЮС.4331.30.2024 про непідтвердження автентичності сертифікатів з перевірки (походження) товару форми EUR. (номера 56 за 59 додатку №1 до акту перевірки).
3. Державною митною службою України листом від 09.07.2024 №15/15-03-01/7/3632 надіслано копію листа уповноваженого митного органу Республіки Польща від 04.07.2024 №1001-IOC.4331.48.2024.5.ЕА щодо результатів перевірки сертифікатів з перевірки (походження) товару форми EUR.1 від 29.08.2023 №PL/MF/AS1497876, від 28.08.2023 № PL/MF/AS1497867, від 01.09.2023 № PL/MF/AS1497912 номери 50 за 52 додатку №1 до акту перевірки). Вказані сертифікати не були легалізовані уповноваженими митними органами. Товари, на які поширюються вищезазначені сертифікати з перевезення EUR.1, не можуть вважатися преференційними продуктами, що походять з Європейського Союзу.
4.Державною митною службою України листом від 24.06.2024 №15/15-03/7/3387 надіслано копію листа уповноваженого митного органу Республіки Польща від 19.06.2024 №1001-IOC.4331.82-97.2024.5.SZ щодо результатів перевірки сертифікатів з перевірки (перевезення) форми EUR.1, яким повідомлено про підготовку сертифікатів з перевірки (перевезення) товару форми EUR.1 (номера 34 за 49) додаток №1 до акту перевірки). 
Враховуючи інформацію, отриману від уповноваженого митного органу Республіки Польща, товар не має преференційного походження.
5. Державною митною службою України листами від 18.06.2024 №15/15-03-01/7/3253, від 22.09.2024 №15/15-03-01/7/4338 надіслано копію листа уповноваженого митного органу Словаччини від 05.06.2024 №287810/2024-2000102CU щодо результатів перевірки сертифіката з перевірки (походження) товару форми EUR.1 № А 780358 від 13.06.2023 (№ 33 додатку №1 до Фактична перевірка). Повідомлено, що сертифікат з автентичним та був виданий митницею Міхаловце. Разом з тим, походження з ЄС транспортних засобів не підтверджено. Автомобілі не підпадають під пільговий режим відповідно до Додатка 1 до Регіональної конвенції про пан повністю середньоземноморські пільгові правила походження сертифікацій з перевірки товару.
6.Державною митною службою України листом від 16.05.2024 №15/15-03-01/7/2659 надіслано копію листа уповноваженого митного органу Республіки Польща від 09.05.2024 №1401-IOC.4331.48.2023 щодо результатів перевірки сертифікатів з перевірки товару форми EUR.1 від 21.07.2023 №PL/MF/AS 1495086, від 21.07.2023 № PL/MF/AS1495113, від 01.08.2023 № PL/MF/AS1495218 на предмет достовірності, правильності інформації, що вони містяться, та походження товару (№ 53-55 додатку № 1 до акту перевірки). Митні органи Республіки Польща не підтверджують автентичність та правильність доказів походження та вказують, що ці сертифікати фальшиві. Таким чином, враховуючи інформацію, отримуючи лист від уповноваженого митного органу Республіки. Товари не мають преференційного походження, а вищезазначені сертифікати є недійсними (фальшивими).
7.Державною митною службою України листом від 10.04.2024 №15/15-03-01/7/1950 надіслано копію листа уповноваженого органу Республіки Польща від 04.04.2024 №2601-104.4331.118.2023 про результати перевірки сертифікатів з перевірки (походження) товару форми EUR.1 від 10.10.2022/MF/AS0450758, від 19.10.2022/MF/AS0455788, від 27.12.2022PL/MF/AS0456589 (№30-32 додатку. №№1 до акту перевірки). Повідомлено, що сертифікати з перевірки (походження) товару форми EUR. 1 від 10.10.2022 № PL/MF/AS0450758, від 19.10.2022 № PL/MF/AS0455788, від 27.12.2022/MF/AS0456589 з автентичними та підтверджено митницею Страховіце. Під час перевірки експортер не довіряє преференційному походженню товару з СС, тому ці товари не відносяться до преференційного походження з ЄС у відповідності до Доповнення 1. “Визначення поняття “походження товарів” та методів адміністративного співробітництва” Регіональної конвенції про пан-європейсько-середземноморські преференційні правила походження.
8. Державною митною службою України листом від 15.02.2024 №15/15-03-01/7.3/821 надіслано копію листа уповноваженого митного органу Республіки Польща від 07.02.2024 №2601-10A.4331.64.2023 про результати перевірки сертифікації (походження) товару форми EUR.I №PL/MF/AS0457158 від 24.01.2023, №PL/MF/AS0455371 №PL/MF/AS0455194 3 перевірки від 07.04.2023 від 27.02.2023, №PL/MF/AS0455415 від 14.04.2023, №PL/MF/AS0455246 від 09.03.2023. №PL/MF/AS0455503 від 24.04.2023, №PL/MF/AS0455238 від 09.03.2023, №PL/MF/AS 0455331 від 31.03.2023, №PL/MF/AS0457059 від 12.01.2023, №PL/MF/AS0455349 від 04.04.2023, №PL/MF/AS0455426 від 14.04.2023, №PL/MF/AS0455537 від 28.04.2023, №PL/MF/AS0457021 від 02.01.2023. №PL/MF/AS0457022 від 02.01.2023, №PL/MF/AS0457023 від 02.01.2023, №PL/MF/AS 0455170 від 20.02.2023, №PL/MF/AS 0455216 від 06.03.2023, №PL/MF/AS0455227 від 06.03.2023, №PL/MF/AS0455327 від 30.03.2023. №PL/MF/AS0455331 від 30.03.2023, №.PL/MF/AS0455183 від 27.02.2023. №PL/MF/AS0457109 від 19.01.2023, №PL/MF/AS0457039 від 11.01.2023, №PL/MF/AS 0455246 від 09.03.2023, №PL/MF/AS0455382 від 10.04.2023, №PL/MF/AS0457152 від 23.01.2023, №PL/MF/AS0457210 від 27.01.2023. Повідомлено, що сертифікати з перевірки (перевезення) товару форми EUR. 1 не були підтверджені митницею у Страховіце та Кельце. тому товари не мають преференційного походження (№1-№27 додатку №1 до акту перевірки).
9. Державною митною службою України листом від 24.01.2024 №15/15-03-01/7.3/402 надіслано копію листа уповноваженого митного органу Республіки Польща від 19.01.2024 №2601-10A.4331.62.2023 щодо результатів перевірки сертифікатів з перевірки (походження) товару форми EUR.1 №PL/MF/AS 0457228 від 27.01.2023, №PL/MF/AS 0457219 від 27.01.2023 Повідомлено, що вищезазначені сертифікати з перевірки (походження) товару форми EUR.1 не були підтверджені митними органами Польщі м. Страховице (№28 та №29 додаток 1 до акту перевірки).
10. Державною митною службою України листом від 30.05.2023 №15/15-03-01/7.13/2372 надіслано копію листа уповноваженого митного органу Республіки Польща від 29.05.2023 №2601-10А.4331.8.2023 про результати перевірки сертифіката з перевірки (перевезення) товару форми EUR I від 23.12.2022 № PL/MF/AS 0456586. Вказано, що сертифікат з перевірки (походження) товару форми EUR.1 від 23.12.2022 № PL/MF/AS 0456586 з автентичним та підтвердженим митником у м. Страховіце, проте під час перевірки експортер не надає пільгового походження товару з ЄС. Цей товар не має пільгового походження з ЄС. Таким чином, уповноваженим органом Польщі не підтверджено преференційне походження товару, тому до товару, оформленого за митною декларацією від 26.12.2022/2022/36360, не може бути застосовуваний преференційний режим оподаткування товарів на умовах Угоди (№ 60 згідно з додатком №1 до акту перевірки).
Судом встановлено та результатами перевірки підтверджено, що до товарів, на які поширюються сертифікати, що не відповідають вимогам для отримання преференційного тарифного режиму та не мають преференційного походження з ЄС, не може бути застосований преференційний режим з наданням звільнення від оподаткування по ввізному миту.
При цьому, суд зауважує, що компанія-експортер в даному випадку ТзОВ «Сантрейд Авто», зазначивши декларативно в інвойсі про походження товарів з території Європейського Союзу повинна у подальшому в ході перевірки документально підтвердити походження вказаних товарів, в тому числі й обставини, що матеріали, використані при виготовленні товару, також здебільшого походять з Європейського Союзу.
Відтак, суд приходить до висновку, що оскільки інформація, отримана від уповноважених органів іноземних держав, не підтверджує преференційного походження товарів, Рівненська митниця діяла в межах повноважень при прийнятті податкових повідомлень – рішень.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у постанові від 31.07.2024 у справі №260/6407/21.
Щодо висновку про заниження податкових зобов`язань зі сплати акцизного податку з ввезення на митну території України підакцизних товарів (продукції), транспортних засобів (крім мотоциклів і велосипедів) за МД від 18.01.2023 №UA101020/2023/001525 (MRN: 23UA101020001525U1) на суму 4756,81 грн., суд зазначає наступне.
За митною декларацією від 18.01.2023 №UA101020/2023/001525 було оформлено товар – легковий автомобіль, що був у використанні – марки SKODA OCTAVIA, VIN код НОМЕР_1 , двигун – дизельний, робочий об`єм двигуна – 1598, тип кузова – універсал, колір – сірий, колісна формула - 8 4*2, кількість місць – 5, для користування по дорогах загального користування, календарний рік виготовлення – 2010, модельний рік виготовлення - 2010”.
Судом встановлено, що у графі 31 зазначеної вище МД на підставі товаросупровідних документів представником скаржника задекларовано рік виготовлення транспортного засобу – 2010. З урахуванням заявлених даних щодо календарного року виготовлення транспортного засобу (2010) у графі 47 МД декларантом здійснено нарахування митних платежів, а саме: ввізне мито (вид платежу 021) у розмірі 7 937,94 грн, акцизний податок (вид платежу 085, ставка 900,00 євро за 1000 куб.см) у розмірі 57 081,73 грн та ПДВ (вид платежу 028) у розмірі 28 879,81 грн (розрахунок наведено у Додатку 3 до Акта перевірки). 
Згідно з частиною першою статті 295 МК України митні платежі нараховуються декларантом або іншими особами, на яких покладено обов`язок із сплати митних платежів, самостійно, крім випадків, якщо обов`язок щодо нарахування митних платежів відповідно до МК України, ПК України та інших законів України покладається на митні органи. Для цілей нарахування митних платежів застосовуються ставки, що діють на день подання митному органу МД на товари, а в разі якщо митне оформлення здійснюється без подання митної декларації, – на день його здійснення (частина третя статті 295 МК України).
Відповідно до статті 9 ПК України акцизний податок належить до загальнодержавних податків. Платником акцизного податку є фізична особа – резидент або нерезидент, яка ввозить підакцизні товари (продукцію) на митну територію України в обсягах, що підлягають оподаткуванню, відповідно до митного законодавства (підпункт 212.1.3 пункту 212.1 статті 212 ПК України). 
Згідно з пунктом 215.1 статті 215 ПК України автомобілі легкові, кузови до них, причепи та напівпричепи, мотоцикли, транспортні засоби, призначені для перевезення 10 осіб i більше, транспортні засоби для перевезення вантажів належать до підакцизних товарів. 
Відповідно до підпункту 215.3.51 пункту 215.3 статті 215 Розділу VI “Акцизний податок” ПК України ставка акцизного податку (Ставка) для автомобілів легкових та інших моторних транспортних засобів, призначених головним чином для перевезення людей, що відповідають товарній позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД (крім моторних транспортних засобів, зазначених у товарній позиції 8702 згідно з УКТ ЗЕД), включаючи вантажопасажирські автомобілі-фургони, гоночні автомобілі, у тому числі автомобілі, які в установленому законодавством порядку подаються до органів, що здійснюють державну реєстрацію транспортних засобів, для реєстрації або перереєстрації у зв`язку із зміною моделі транспортного засобу, що до переобладнання під час ввезення відповідала товарній позиції 8704 згідно з УКТ ЗЕД, а після переобладнання відповідає товарній позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД, визначається за формулою: Ставка = Ставка базова х К двигун х К вік , де Ставка базова – ставка податку в євро за 1 штуку транспортного засобу: з двигуном внутрішнього згоряння з іскровим запалюванням та кривошипно-шатунним механізмом з об`ємом циліндрів до 3000 куб. сантиметрів (включно) – 50,0; 9 з двигуном внутрішнього згоряння з іскровим запалюванням та кривошипно-шатунним механізмом з об`ємом циліндрів понад 3000 куб. сантиметрів – 100,0; з двигуном внутрішнього згоряння із запалюванням від стиснення (дизелем або напівдизелем) з об`ємом циліндрів до 3500 куб. сантиметрів (включно) – 75,0; з двигуном внутрішнього згоряння із запалюванням від стиснення (дизелем або напівдизелем) з об`ємом циліндрів понад 3500 куб. сантиметрів – 150,0; Кдвигун – коефіцієнт, що визначається діленням об`єму циліндрів двигуна внутрішнього згоряння відповідного транспортного засобу в куб. сантиметрах на 1000 куб. сантиметрів; К вік – коефіцієнт, що дорівнює кількості повних календарних років з року, наступного за роком виробництва відповідного транспортного засобу, до року визначення ставки податку (для нових транспортних засобів та транспортних засобів, що використовувалися до одного повного календарного року, коефіцієнт дорівнює 1, а для транспортних засобів, що використовувалися понад п`ятнадцять повних календарних років, коефіцієнт дорівнює 15). 
Відтак, розмір ставки акцизного податку безпосередньо залежить від року виробництва відповідного транспортного засобу. Відповідно до пункту 8 частини першої статті 336 МК України однією з форм митного контролю є направлення запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих митному органу. 
Суд встановив, що листом Житомирської митниці від 21.02.2024 № 7.19-3/7.19-20- 04/7.13/1382 на адресу Рівненської митниці надіслано копію листа офіційного представника SKODA в Україні ПрАТ “МЕТЕК” від 06.12.2023 № 105, яким надано відомості з електронної пошукової системи ElsaPro, відповідно до яких датою виробництва транспортного засобу з номером кузова VIN - НОМЕР_2 є 30.11.2009, а датою першої реєстрації – 26.01.2010. 
Водночас за результатами опрацювання зазначеної інформації встановлено, що під час здійснення митного оформлення транспортного засобу за МД, вказаною у Додатку 3 до Акта перевірки, ТОВ “САНТРЕЙД АВТО” задекларовано недостовірні відомості про календарний рік виробництва легкового автомобіля марки SKODA, модель OCTAVIA, номер кузова VIN - НОМЕР_2 та вказано 2010 рік. 
Суд дійшов до висновку, що Рівненська митниця правомірно визначила ставку акцизного податку у розмірі 975 євро із застосуванням коефіцієнта « 13», оскільки календарний рік виготовлення транспортного засобу, оформленого за МД від 18.01.2023 № UA101020/2023/001525, є 2009 рік.
Відтак, у даному випадку у Рівненської митниці були правові підстави для донарахування грошових зобов`язань ТОВ “САНТРЕЙД АВТО”, адже результати перевірки дотримання законодавства України з питань митної справи за митною декларацією, яка була об`єктом перевірки на предмет обґрунтованості та законності отримання пільг і звільнення від оподаткування, показали, що преференційне походження товару не підтверджене у встановленому порядку.
При вирішенні спору судом враховано позицію Верховного Суду у постанові від 05.06.2024 у справі №380/2397/22, де Верховний Суд зробив висновок, що у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей, зокрема, стосовно країни походження при ввезенні (пересиланні) на митну територію України, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, контролюючий орган самостійно визначає базу оподаткування та податкові зобов`язання платника на підставі відомостей, зазначених у таких документах, безвідносно до завершення митного оформлення товару та їх виписку.
З огляду на наведене, суд приходить до переконання, що висновки контролюючого органу, що викладені у акті перевірки, знайшли своє документальне підтвердження, а тому податкові повідомлення-рішення, прийняті на підставі таких висновків є законними та обґрунтованими. 
Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Як передбачено статтею 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Таким чином, проаналізувавши обставини справи, з урахуванням нормативного регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.
Підстави для відшкодування судових витрат у справі відповідно до положень статті 139 КАС України відсутні, оскільки в задоволенні позову відмовлено повністю.
Керуючись статтями 241-246, 255, 295 КАС України, суд
В И Р І Ш И В :
У задоволенні позовних вимог - відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повний текст рішення складений 13 березня 2026 року.

Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Сантрейд Авто" (вул. Дворецька, 120А, м. Рівне,Рівненська обл., Рівненський р-н,33001, код ЄДРПОУ 44639169)
Відповідач: Рівненська митниця (вул. Соборна, буд. 104,м. Рівне,Рівненська обл.,33028, код ЄДРПОУ 43958370)

Суддя       В.В. Щербаков