Справа № 565/1923/25
Провадження № 2/565/73/26
Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)

09 лютого 2026 року м.Вараш
Вараський міський суд Рівненської області в складі: 
головуючого судді Незнамової І.М.,
з участю секретаря судового засідання Алексейчик А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Вараського міського суду Рівненської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 

В С Т А Н О В И В:

12.08.2025 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» звернулось до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №1033189 від 25.03.2023 року в загальній сумі 32545,12 грн., понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 6000,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 23.05.2023 року відповідач ОСОБА_1 уклав договір про надання споживчого кредиту №1033189 (далі - кредитний договір №1033189 від 23.05.2023 року) з Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит», на підставі якого відповідачу було переказано кредитні кошти на його картковий рахунок в сумі 20000,00 грн. 
23.07.2024 року, згідно договору факторингу №2307-24, Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» було відступлено право вимоги за кредитним Договором №1033189 від 23.05.2023 року на користь ТОВ «Діджи Фінанс», а ТОВ «Діджи Фінанс» набуто права вимоги до відповідача ОСОБА_1 на суму 32545,12 грн., із яких: 18998,63 грн. -заборгованість за тілом кредиту; 13546,49 грн. - заборгованість за відсотками. 
Таким чином, у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за кредитним договором №1033189 від 23.05.2023 року в загальній сумі 32545,12 грн. 
Окрім того, позивач зазначає, що ним понесено витрати у зв`язку із розглядом вказаної справи, які складаються із витрат по сплаті судового збору за подання до суду позовної заяви в розмірі 2422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн., які позивач просить стягнути із відповідача.
У судове засідання представник позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» - Романенко М.Е., будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, не з`явився, у поданій до суду заяві просив розгляд справи провести у його відсутності, позов просив задовольнити.
У судове засідання відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами, повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подавав. 
Тому, судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст.280 ЦПК України, оскільки представник позивача проти такого вирішення справи не заперечує.
Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягають задоволенню частково. 
Підставами для такого висновку суду є наступне.
Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною 1 ст.626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 1 ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до ст.1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Судом встановлено, що 23.05.2023 року відповідач ОСОБА_1 уклав кредитний договір №1033189 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит», на підставі якого 23.05.2023 року відповідачу було переказано кредитні кошти на його картковий рахунок № НОМЕР_1 в сумі 20000,00 грн. на виконання п.2.1 договору, що підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» за вих.№2646_240729130159 від 29.07.2024 року.
Строк кредитування визначено на 366 днів, термін повернення кредиту - 23.05.2024 року, що передбачено п.1.4 договору.
Загальна сума кредиту складає 25000,00 грн., з яких 20000,00 грн. перераховуються на поточний рахунок позичальника, а 5000,00 грн. - на користь кредитора з метою виконання зобов`язання з оплати процентів, що передбачено п.2.1 договору.
Кредитний договір №1033189 від 23.05.2023 року підписано електронним підписом - одноразовим ідентифікатором E638, 23.05.2023 року о 15 год. 41 хв. 40 сек., що відображено в реквізитах договору.
Згідно наданої ТОВ «Універсальні платіжні рішення» інформації, первісного кредитора - Товариство з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» повідомлено про успішну транзакцію перерахування грошових коштів на картку клієнта за наступними даними: 23.05.2023 року, 15:59:16, сума - 20000,00 грн., маска картки: № НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua: 241800129, призначення платежу: зарахування 20000,00 грн. на карту № НОМЕР_1 .
23.07.2024 року, згідно договору факторингу №2307-24, Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» було відступлено право вимоги за кредитним Договором №1033189 від 23.05.2023 року на користь ТОВ «Діджи Фінанс», а ТОВ «Діджи Фінанс» набуто права вимоги до відповідача ОСОБА_1 на суму 32545,12 грн., із яких: 18998,63 грн. -заборгованість за тілом кредиту; 13546,49 грн. - заборгованість за відсотками, що підтверджується витягом з додатку до договору факторингу №2307-24 від 23.07.2024 року, а також розрахунком первісного кредитора - ТОВ «Слон Кредит» за період з 24.05.2023 року по 23.07.2024 року.
Розрахунок первісного кредитора містить відомості про погашення ОСОБА_1 тіла кредиту в сумі 1001,37 грн., відсотків за користування в сумах - 250,34 грн., 2123,29 грн.
Таким чином, у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за кредитним договором №1033189 від 23.05.2023 року в розмірі 32545,12 грн., що підтверджується розрахунком, проведеним первісним кредитором - Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит».
Позивачем ТОВ «Діджи Фінанс» на адресу відповідача ОСОБА_1 було направлено досудову вимогу від 31.07.2024 року за вих.№3135409319-АВ, в якій останнього повідомлено про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором №1033189 від 23.05.2023 року та про необхідність погасити заборгованість перед ТОВ «Діджи Фінанс» в загальній сумі 32545,12 грн.
При цьому, суд зазначає, що відповідачем не подано до суду ні відзиву на позовну заяву, ні будь-яких заперечень відносно позову, ні належних і допустимих документальних доказів на спростування вимог, викладених у позовній заяві. 
Відповідач ОСОБА_1 не спростовував розрахунок заборгованості, надавши власний розрахунок позивачу. 
Разом з цим, суд вважає, що перехід права вимоги за кредитним договором проведено згідно вимог законодавства, про що суду позивачем надано належні та допустимі докази.
Кредитний договір з первісним кредитором, за яким ТОВ «Діджи Фінанс» у встановленому законом порядку набуло право грошової вимоги, підписаний електронним підписом ОСОБА_1 , використання якого не можливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора та без здійснення входу ним на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету.
Доказів того, що персональні дані ОСОБА_1 (копія паспорта громадянина України, картка фізичної особи-платника податків, реквізити банківської картки на яку первісним кредитором здійснювалося перерахування позичених грошових коштів, номер телефону) були використані первісним кредитором чи іншими особами для укладення кредитних договорів від його імені, матеріали справи не містять. 
Звернення ОСОБА_1 до правоохоронних органів із заявою щодо вчинення відносно нього шахрайських дій, матеріали справи також не містять.
Відповідач ОСОБА_1 не оскаржував правомірність укладеного договору у судовому порядку.
Окрім цього, встановлено, що у відповідності до умов укладеного договору передбачено умови та строки нарахування відсотків за користування коштами, при цьому, визначено, що відповідач зобов`язувався повернути кошти, сплатити проценти за користування коштами та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором.
При цьому, суд зауважує, що за весь період перебування права вимоги за вищезазначеним договором у ТОВ «Діджи Фінанс», позивач не здійснював жодних додаткових нарахувань і не застосовував жодних штрафних санкцій до боржника. 
Доказів про часткове чи повне погашення заборгованості за кредитним договором №1033189 від 23.05.2023 року, відповідачем ОСОБА_1 не надано, разом з тим, про часткове погашення заборгованості зазначено у розрахунку первісного кредитора. 
Таким чином, з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №1033189 від 23.05.2023 року в сумі 32545,12 грн., із яких: 18998,63 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 13546,49 грн. - заборгованість за відсотками.
Щодо вирішення питання про розподіл судових витрат суд зазначає наступне.
Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд враховує, крім інших обставин, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи та чи є розмір таких витрат обґрунтованим.
Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» в позові заявлено, що судові витрати позивача на правничу допомогу склали 6000,00 грн. 
Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Зі змісту положень даної норми вбачається, що витрати на правничу допомогу адвоката складаються з: гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також сум, що підлягають сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, і ці суми встановлюються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Вказаною нормою також передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони. У разі недотримання вищезазначених вимог, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
На підтвердження понесених витрат у справі, до суду надано: договір про надання правової допомоги №42649746 від 01.01.2025 року, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» та адвокатом Лівак І.М.; додаткову угоду №1033189 від 30.05.2024 року до договору про надання правничої допомоги №42649746 від 01.01.2025 року; акт на підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом від 30.05.2025 року на загальну вартість 6000,00 грн.; детальний опис наданих послуг адвокатом Лівак І.М. від 30.05.2025 року. 
При цьому, доказів про перерахування коштів ТОВ «Діджи Фінанс» для адвоката Лівак Іванни Миколаївни за надання правничої допомоги, матеріали справи не містять.
Вирішуючи питання про відшкодування витрат на правничу правову допомогу, суд враховуючи обставини справи, умови укладеного договору про надання правничої допомоги від 01.01.2025 року та додаткової угоди до нього, складність справи, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, обсяг наданих адвокатом послуг та обсяг виконаних робіт, ціну позову та (або) значення справи для сторони, вважає, що витрати за надання професійної правничої допомоги адвоката, понесені позивачем, підлягають до часткового задоволення в розмірі 2000,00 грн.
Також, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2422 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 40 коп. 
Оскільки позовна вимога про стягнення боргу підлягає задоволенню, тому з відповідача ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати в сумі 2422 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 40 коп. по сплаті судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду з позовом.
Керуючись ст.ст.2,3,81,89,263,264,265,268,352,354 ЦПК України, суд, - 

У Х В А Л И В: 

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (юридична адреса: 04112, м.Київ, вул.Авіаконструктора Ігоря Сікорського, будинок №8, код ЄДРПОУ: 42649746) до ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості, задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором №1033189 від 23.05.2023 року в сумі 32545 (тридцять дві тисячі п`ятсот сорок п`ять) грн. 12 коп., із яких: 18998,63 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 13546,49 грн. - заборгованість за відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» судові витрати по справі в розмірі 2422 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 40 коп. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду з позовом. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» витрати на правничу допомогу в розмірі 2000 (дві тисячі тисяч) грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Рівненського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційнускаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. 

Головуючий суддя       І.М.Незнамова