Провадження №	2/447/793/26 	
Справа №	447/547/26 	

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И
(ЗАОЧНЕ)

20.04.2026 Миколаївський районний суд Львівської області в складі:
головуючої судді Друзюк М.М.,
секретаря судових засідань Курко В.В.,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, –
в с т а н о в и в:
Стислий виклад позиції сторін.
Позивачка звернулася до Миколаївського районного суду Львівської області з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 20.09.2021 у справі №447/2006/21, стягуючи з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку/доходу щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. 
В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що перебувала у шлюбі з відповідачем від 27.12.2013. Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 15.11.2021 у справі №447/2007/21 шлюб між сторонами розірвано. Під час перебування в шлюбі в сторін народився син – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 20.09.2013 у справі №447/2006/21 ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь позивачки аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , в твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 грн щомісячно, з 25.06.2021 до досягнення дитиною повноліття.
Позивачка зазначила, що на даний момент, оскільки дитина дорослішає, то потребує збільшення витрат, збільшилися витрати на одяг та харчування, лікування дитини.
З моменту присудження аліментів змінилося матеріальне становище відповідача, він офіційно працевлаштований, є здоровою, працездатною особою, відтак має можливість краще забезпечувати потреби дитини. В шлюбі не перебуває, інших осіб на утриманні не має. 
Станом на день подання позовної заяви, аліменти, які отримує відповідачка, є недостатніми для того, щоб в повному обсязі задовольнити потреби дитини, відтак просить суд задовольнити позов. 
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 18.02.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.
Через систему «Електронний суд» 23.02.2026 від сторони позивача надійшла заява, в якій просить розглядати справу за відсутності позивачки та її представника.
Відповідач в судове засідання не з`явився, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи у його відсутності, зважаючи на те, що такий повідомлявся про час та місце судового розгляду належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення №R067106914769, №067135528355, які повернулись з відміткою «вручено особисто», обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило, доказів поважності причин неявки суду представлено не було.
Згідно з ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
За таких обставин, суд проводить розгляд справи на підставі письмових доказів відповідно до ст.223 ЦПК України.
В силу приписів ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить наступного висновку.
Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 06.01.2014, народився ОСОБА_3 , батьками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .
Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 20.09.2021 у справі №447/2006/21 ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 25.06.2021 і до досягнення дітиною повноліття.
Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 03.05.2024, укладено шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , прізвище дружити після реєстрації шлюбу – ОСОБА_7 .
Згідно з витягом з Реєстру територіальної громади №2026/001966630 від 06.02.2026, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно з довідкою №10 від 28.01.2026, виданої Рудниківським закладом загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Миколаївської міської ради Стрийського району Львівської області, ОСОБА_3 , навчається в шостому класі Рудниківського ЗЗСО І-ІІІ ст. Миколаївської міської ради Стрийського району Львівської області.
Згідно з копією платіжної інструкції від 12.01.2026, здійснено купівлю мобільного телефону на суму в розмірі 6 597 грн.
Відповідно до відповіді на запит №305124947 від 10.12.2025 Миколаївського ВДВС у Стрийському районі Львівської області ЛМУМЮ, ОСОБА_2 офіційно працевлаштований у Товаристві з обмеженою відповідальністю "Термопласт буд", за 2 і 3 квартал 2025 року отримав дохід у розмірі 60 000 грн за кожен квартал.
Як вбачається з відповіді на запит №305124947 від 10.12.2025 до Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів, ОСОБА_2 є власником транспортного засобу марки «Ford Focus», д.н.з. НОМЕР_3 . 
Норми права, які застосував суд.
До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України.
Так, відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з вимогами частини 2 статті 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частини 8, 9статті 7 СК України).
Відповідно до положень частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (частина 1, 2 статті 141 СК України).
Відповідно до положень абзацу 1 частини 3статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Законом України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набув чинності 08 липня 2017 року, внесено зміни до Сімейного кодексу України.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина 2статті 182 СК України).
Згідно з приписами абзацу 2 частини 3статті 181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до положень частини 1статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
За змістом пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Водночас, частиною 1статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно з приписами частини 1статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Застосовані судом норми права регулюють вищенаведені спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.
Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.
Суд зазначає, що положеннями Сімейного кодексу України спосіб стягнення аліментів (у частці від доходу відповідача чи у твердій грошовій сумі) поставлений в залежність від вимоги того, хто має на них право та одночасно встановлено, що розмір аліментів, призначений за будь-яким із зазначених способів стягнення аліментів, не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Також Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України).
Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
Така правова позиція викладена Касаційним цивільним судом Верховного Суду у постанові №372/2393/17 від 14.11.2018.
Отже, позивачі у відповідній категорії справ, як отримувачі аліментів, не обмежені правом на подання заяви про збільшення розміру таких, зокрема шляхом зміни способу їх присудження, а саме: зміни розміру аліментів, стягнутих у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у відповідній твердій грошовій сумі та навпаки.
Суд зауважує, що визначений позивачкою розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) батька дітей, який вона просить стягувати надалі з відповідача щомісячно як аліменти на дітей, є мінімально визначеним законом розміром аліментів на двох дітей, що передбачений ст.ст. 182, 183 СК України, про що йшлося вище. Суд, застосовуючи вимоги вказаних статей, у випадку відсутності певних істотних обставин, що можуть вплинути на визначення такого мінімального розміру, зобов`язаний встановити саме такий розмір. Такими, істотними обставинами, що давали б підставу стягувати аліменти у іншому розмірі, відмінному від мінімального слід вважати, наприклад, наявність поганого стану здоров`я платника аліментів (важкої хвороби, каліцтва, тощо), утриманців у платника аліментів, надзвичайно скрутного матеріального стану платника, що обумовлений об`єктивними обставинами, наявності значних доходів у дітей або отримувача аліментів, що забезпечують їх повноцінне утримання, тощо.
Спосіб та розмір стягнення, про який просить позивачка є тим гарантованим державою мінімумом на утримання дитини, який забезпечить необхідний матеріальний мінімум для її утримання.
Враховуючи наведене та встановлений на законодавчому рівні розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, який з 01.01.2026 становить 3 512 грн, а також те, що обов`язок по утриманню дитини законом покладено на обох батьків, позицію відповідача, суд дійшов висновку, що з метою забезпечення гармонійного розвитку дитини, враховуючи вік та інтереси дитини, розмір аліментів слід змінити та стягувати з відповідача в користь позивачки аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі на одну дитини 1/4 частки з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.
Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю.
На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в користь держави 1 331,20 грн. судового збору.
Керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст. 5 ЗУ "Про судовий збір", суд, -
у х в а л и в :
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів задовольнити.
Змінити спосіб стягнення аліментів, встановлений рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 20.09.2021 у справі №447/2006/21, встановивши стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімумів, встановленого для дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Починаючи з дня набрання рішенням законної сили, припинити стягнення аліментів на підставі рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 20.09.2021 у справі №447/2006/21. Виданий на підставі вказаного рішення виконавчий лист відкликати та долучити до справи.
Стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави судовий збір у справі у розмірі у розмірі 1 331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн 20 (двадцять) коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Повне найменування імен сторін:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .
Суддя Друзюк М. М.