УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №935/293/25 Головуючий у 1-й інст. Щербаченко І. В. 
Номер провадження №33/4805/668/26
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Кузнецов Д. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2026 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Кузнецов Д.В., за участі захисника Кушніренка А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 29 січня 2026 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, 

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 29 січня 2026 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 665,60 грн.
Згідно з постановою судді місцевого суду, 01.02.2025 о 00:05 годині в м. Коростишів Житомирського району Житомирської області по вулиці Володимира Великого, 71 керувала транспортним засобом Geely МK д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Алкотест Драгер 6820 ARLK-2624, результат 2,06 проміле.
Не погоджуючись із вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність та необґрунтованість постанови. Апеляційна скарга обґрунтована, зокрема, тим, що відеозапис події не містить факту керування саме ОСОБА_1 , порушення ПДР України вона не допускала, а отже всі наступні вимоги працівників поліції є безпідставними. Також зазначає про скасування постанови за ч.1 ст.121-3 КУпАП, що свідчить про безпідставність зупинки. Посилалася на розбіжність в часі між фактичним часом на відео та відображеним у протоколі, у чеку за результатами огляду та направленні на огляд, не роз`яснення їй порядку проходження огляду за допомогою технічного засобу, з результатами огляду вона не погодилася, і їй не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі. Оскільки при проходженні огляду вона здійснила сім спроб, то кожен раз повинен був змінюватися мундштук. Також зазначає, що після проходження огляду поліцейський не показав їй результат і він не зафіксований на відеозаписі. 
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника Кушніренка А.В., перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.
Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП. 
Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції загалом дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення нею п.2.9а ПДР, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає положенням статей 283, 284 КУпАП.
Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №235522 від 01.02.2025 вбачається, що 01.02.2025 о 00:05 годині в м. Коростишів Житомирського району Житомирської області по вулиці Володимира Великого, 71 керувала транспортним засобом Geely МK д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Алкотест Драгер 6820 ARLK-2624, результат 2,06 проміле, чим порушила вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.2).
За змістом п.2.9а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст.266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція).
Відповідно до п.6 І-го розділу Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність).
Відповідно до п.7 І-го Розділу Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).
Відповідно до ч.ч. 2-5 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться в присутності двох свідків. Матеріали обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.9а Правил дорожнього руху України, крім вищевказаного протоколів про адміністративне правопорушення, підтверджується: тестом №904 від 01.02.2025 технічного засобу «Drager Alcotest 6820», результат огляду 2,06% проміле; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`янінням або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.02.2025 (а.с.3); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4); розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.ст.55, 56, 59, 63 Конституції України та ст.268 КУпАП (а.с.6); розпискою про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок інформування застосування спеціального технічного засобу (а.с.7); копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки газоаналізатору Alcotest 6820 (а.с.8); розпискою про ознайомлення водія з вимогами ч.1 ст.266 КУпАП щодо відсторонення водія від керування транспортним засобом (а.с.9); довідками ВП №2 ЖРУП ГУНП в Житомирській області про відсутність повторності правопорушення, про належність транспортного засобу, про отримання посвідчення водія (а.с.14-16); наявним в матеріалах справи відеозаписом (а.с.13).
Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені і зібрані у визначеному процесуальним законом порядку.
З приводу апеляційних доводів про відсутність в матеріалах справи доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки вони спростовуються вищевказаними доказами, зокрема, наявними у матеріалах справи відеозаписами з відеореєстратора службового автомобіля та нагрудних камер працівників поліції. 
Так, з матеріалів справи та відеозапису вбачається, що працівники поліції слідують за автомобілем Geely МK д.н.з. НОМЕР_1 в нічний час доби, транспортний засіб рухається на значній швидкості та зупиняється на узбіччі біля приватних будинків. З місця водія виходить водій ОСОБА_1 , особу якої було встановлено пізніше, яка на вимогу працівників поліції надала документи. Водія було проінформовано про причину зупинки – непрацююча лампочка для підсвітки номеру. В ході спілкування поліцейські повідомили про наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме нечітка мова, запах алкоголю з порожнини рота, та запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу чи в медичному закладі, на що ОСОБА_1 погодилася пройти огляд за допомогою газоаналізатору «Драгер». В ході тривалих спроб продути «Драгер», вдалося отримати кінцевий результат огляду, який склав 2,06% проміле, на що ОСОБА_1 сказала «добре» та в подальшому після ознайомлення підписала без зауважень всі адміністративні матеріали складені відносно неї за ч.1 ст.130 КУпАП.
Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції щодо доведеності факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, який опосередковано узгоджується із наданими відеозаписами, а доводи скаржника у цій частині суд вважає необґрунтованими та розцінює як намагання уникнути притягнення до адміністративної відповідальності. Як видно із відеозаписів працівники поліції слідують за транспортним засобом та після зупинки одразу підходять до автомобіля, який зупинився ще з включеним світлом фар, що вказує на щойний рух автомобіля. В ході спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 жодним чином не заперечувала факту нещодавнього керування транспортним засобом, навпаки зазначала, що наздоганяла чоловіка, хотіла провести додому (час на відео 00 год. 22 хв., 00 год. 52 хв.). 
Саме такі первинні покази ОСОБА_1 , на думку суду, є найбільш правдивими та достовірними, оскільки особливість психіки людини в перші секунди, хвилини після події не дозволяє їй за короткий проміжок часу вигадати чи спотворити дійсність життєвої ситуації та створити неправдиве алібі для себе, та не встигає сформувати у своїй уяві хибну версію минулої поведінки та правдоподібно повідомити про неї допитувача. Тому первинні покази ОСОБА_1 , які зафіксовані одразу на місці, на переконання суду, є найбільш правдоподібними та достовірними, та обґрунтовано враховано судом при розгляді справи.
За вказаних обставин, апеляційний суд вважає доведеним поза розумним сумнівом факт керування ОСОБА_1 на момент її зупинки працівниками поліції 01.02.2025 о 00 год. 05 хв. транспортним засобом Geely МK д.н.з. НОМЕР_1 .
Доводи апелянта про відсутність підстав для зупинки автомобіля під її керуванням, спростовуються відеозаписом, на якому працівники поліції вказують про причину зупинки – непрацююча лампочка для підсвітки номеру в темну пору доби, що стало основою для складення відносно водія ОСОБА_1 постанови серії ЕНА №3979522 від 01.02.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190 грн. 
Оскарження та скасування постанови поліцейського серії ЕНА №3979522 від 01.02.2025 за ч.1 ст.121-3 КУпАП не впливає на законність дій працівника поліції під час вирішення обґрунтованості зупинки водія та оголошення причини такої зупинки і виявлення в ході спілкування ознак сп`яніння.
Підставою для скасування постанови поліцейського про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.121-3 КУпАП послугувала не відсутність порушень водієм правил дорожнього руху, що становило закону підставу для зупинки, а недодержання процедури розгляду справи, що не пов`язано із проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Будь-яких преюдиційних рішень суду про визнання неправомірними дій працівників поліції під час огляду водія на стан алкогольного сп`яніння до суду надано не було.
В будь-якому випадку наявність або відсутність, чи скасування в подальшому постанови про притягнення водія до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що було підставою для його зупинки, не звільняє особу від обов`язку пройти огляд на стан сп`яніння у випадку пред`явлення такої вимоги працівником поліції при виявленні ознак сп`яніння та не є автоматичним наслідком для визнання неналежними всіх доказів, зібраних у справі про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП.
Враховуючи наведене і те, що існування передбачених ст.35 Закону України «Про національну поліцію» первинних підстав для зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 підтверджується наявними у цій справі доказами, то підстави для визнання їх недопустимими відсутні.
Доводи апелянта про відсутність її згоди з результатами огляду, а тому їй безпідставно не було запропоновано пройти огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, є надуманими та спростовуються відеозаписом, долученому до матеріалів справи, з якого вбачається, що після проходження огляду за допомогою приладу «Драгер», результат огляду склав 2,06%проміле, з яким ОСОБА_1 погодилася, сказавши «добре» (час на відео 00 год. 20 хв.), що було вірно розцінене працівниками поліції як згода з результатами такого огляду, а тому висловлення додаткової пропозиції пройти медичний огляд в закладі охорони здоров`я не потребувалося. Крім того, згідно відеозапису та матеріалів справи ОСОБА_1 без зауважень підписала чек №904 за результатами огляду, результат якого 2,06%проміле. 
Посилання сторони захисту щодо розбіжності у часі керування  ОСОБА_1 транспортним засобом, який зазначений в протоколі (00 год. 05 хв.) із часом, що мається на відеозаписі події (23 год. 46 хв.), приблизно двадцять хвилин, має технічний характер та не впливає на доведеність вини  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та не спростовує сам факт виявлення у водія ознак алкогольного сп`яніння, отриманих результатів огляду і порушення ним пункту 2.9а ПДР.
Так само час, зазначений в чеку до тестування на алкоголь за допомогою приладу Alcotest 6820 (00:04 год.), хоч і містить незначні розбіжності в часі, який зазначений на відео в момент проходження огляду на стан сп`яніння (з 00 год. 08 год. по 00 год. 20 хв.), між тим, є несуттєвим і має формальний характер, і жодним чином не впливає на факт перебування  ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння після зупинки транспортного засобу. 
Посилання на розбіжність в часі, зазначеному в направленні на медичний огляд (00 год. 10 хв.) між фактичним часом складання направлення, оскільки о 00 год. 10 хв. ОСОБА_1 проходила огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» не має значення для правильного вирішення справи, оскільки фактично водія не направляли на огляд в медичний заклад через згоду з отриманими результатами огляду, а тому вказане направлення не є ключовим доказом по справі, а оцінюється в сукупності з іншими доказами. 
Доводи апелянта про не роз`яснення порядку проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» спростовуються відеозаписом, згідно якого водію в ході тривалого проходження огляду неодноразово роз`яснювали порядок такого огляду, зазначивши, що продувати прилад треба до клацання, набрати повні легені повітря та надувати як кульку, дути треба від себе. 
Посилання апелянта про необхідність заміни мундштука, через те, що огляд був проведений з сьомої спроби, апеляційним судом не приймаються, оскільки огляд проводився протягом тривалого часу (близько 10 хв.) відносно однієї особи - ОСОБА_1 , прилад не показував результат через неправильне його використання, а тому в даному випадку заміна мундштуків після кожної спроби продуття одним водієм не вимагалася.
Доводи ОСОБА_1 щодо порушення працівниками поліції порядку проходження огляду, оскільки після отримання результатів огляду, працівник поліції не продемонстрував їй екран приладу та вказане не зафіксоване на відеозаписі, не є підставою для визнання огляду не дійсним та не спростовує наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Крім того, як вбачається ОСОБА_1 ознайомилась з результатами огляду та без зауважень їх підписала.
Наведені апелянтом доводи не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не є обставинами, які виключають винуватість ОСОБА_1 у інкримінованому йому правопорушенні, а також не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.
При цьому, суд апеляційної інстанції враховує практику Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32).
Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], §41.
Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не надано.
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.
За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.
Керуючись ст.294 КУпАП, суд 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 29 січня 2026 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: