ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
8-й під`їзд, Держпром, майдан Свободи, 5, м. Харків, 61022 
тел. приймальня (057) 705-14-14, тел. канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41 
_______________________________________________________________________

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2026 р.	м. Харків	Справа № 922/382/26	

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Новікової Н.А. 
розглянувши без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку спрощеного позовного провадження справу № 922/382/26
за позовом КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ХАРКІВСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» (61037, місто Харків, вулиця Мефодіївська, будинок 11; код ЄДРПОУ: 31557119),
до відповідача ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ПЕРУКАРНЯ «ЛЕЛЬ» (61082, місто Харків, проспект Героїв Харкова (стара назва - проспект Московський), будинок 206А; код ЄДРПОУ: 14105731),
про стягнення заборгованості за індивідуальним договором про надання послуги постачання теплової енергії, абонентської плати за індивідуальним договором про постачання теплової енергії та гарячої води, за технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за публічним договором з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання та постачання гарячої води у загальному розмірі 39 114,08 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, КОМУНАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО «ХАРКІВСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ», звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою (вх. № 382/26 від 06.02.2026) до відповідача, ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ПЕРУКАРНЯ «ЛЕЛЬ», в якій просить суд стягнути заборгованість на загальну суму  39114,08 грн, з яких: 
- 37 619,47 грн, заборгованість за невиконання зобов`язань за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії за період: жовтень 2023 – березень 2024;
- 216,06 грн, заборгованість за абонентську плату за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії за період: травень 2023 – травень 2024;
- 763,49 грн, заборгованість за технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за публічним договором з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності за період: травень 2023 – травень 2024;
- 266,76 грн, заборгованість за абонентську плату за індивідуальним договором про надання послуги з постачання гарячої води за період: травень 2023 – травень 2024;
- 248,30 грн, заборгованість за технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за публічним договором з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності в сумі за період: травень 2023 – травень 2024.
Також позивач просить судові витрати, які складаються з судового збору, покласти на відповідача.
10.02.2026, ухвалою Господарського суду Харківської області, прийнято до розгляду позовну заяву КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ХАРКІВСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» (вх. № 382/26 від 06.02.2026) та відкрито провадження у справі № 922/382/26. Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Встановлено відповідачу строк 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання до суду відзиву на позовну заяву та заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження разом із доказами їх надіслання (надання) позивачу згідно зі ст. 250, 251 ГПК України.
При цьому, означеною ухвалою повідомлено відповідача (ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ПЕРУКАРНЯ «ЛЕЛЬ») про обов`язок зареєструвати свій електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС та про можливість ознайомлення з матеріалами справи через ЄСІТС або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами.
Зазначену ухвалу відповідно до вимог ст. 122 ГПК України вчасно офіційно оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень, та її копію в порядку ч. 2-4 ст. 120 та ч. 5 ст. 242 ГПК України направлено відповідачу засобами оператора поштового зв`язку АТ «Укрпошта» рекомендованим листом з повідомленням про вручення (трек номер R067099755650), який повернувся на адресу суду з довідкою працівника відділення поштового зв`язку за датою 28.02.2026 року.
Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. В разі відсутності заяви учасника справи про зміну адреси, ухвала про повідомлення чи виклик надсилається за останньою відомою суду адресою цього учасника справи, і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться.
Відповідно до пункту 10 частини 2 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", місцезнаходження юридичної особи належить до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Як унормовано частиною 1, 2, 4 статті 10 вказаного Закону, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи - підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах. 
Таким чином, відомості про місцезнаходження відповідача, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, є офіційним та достовірним підтвердженням зазначеної інформації. Із повідомленням про зміну свого місцезнаходження чи місця перебування відповідач до суду не звертався. У зв`язку із вищевикладеним, судом скеровано ухвалу про відкриття провадження саме на адресу місцезнаходження відповідача, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
За змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень", кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом, а всі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Відповідно до інформації, наявної у відкритому доступі в Єдиному державному реєстрі судових рішень, ухвала Господарського суду Харківської області від 10.02.2026 у справі №922/382/26 направлена судом до зазначеного реєстру 10.02.2026 та оприлюднена 11.02.2026 року.
Виходячи із системного аналізу положень частини третьої статті 2, частин першої, другої статті 42 ГПК України, до сторін та учасників справи застосовуються єдині принципи судочинства, а учасники справи є рівними у своїх правах. Водночас, статтею 42 ГПК України передбачено, що учасники справи мають не лише права, але й обов`язки, дотримання або недотримання яких безпосередньо впливає на результат розгляду справи судом. Згідно частини першої статті 61 ГПК України, зазначені права та обов`язки поширюються також і на представника учасників у справі та можуть бути обмежені лише у випадках, передбачених частиною другою статті 61 ГПК України. 
Отже, учасники справи повинні не лише користуватися наданими їм процесуальними правами, але й чітко виконувати передбачені процесуальним законом обов`язки, що у свою чергу повинно забезпечити справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення спору судом.
Практика ЄСПЛ визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. 
Беручи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач, є належно повідомленим про відкриття провадження у даній справі, оскільки ухвалу суду було направлено за належною адресою, а саме: за адресою, яка вказана в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та яка повідомлена суду позивачем у позовній заяві, а також ухвала опублікована в Єдиному державному реєстрі судових рішень.
Відповідач у строк, встановлений ГПК України, а саме до 16.03.2026 року не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами.
Сам лише факт неотримання відповідачем кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою, не може вважатися поважною причиною невиконання відповідачем зазначеної ухвали суду, оскільки таке неотримання зумовлене не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою самого учасника справи щодо отримання кореспонденції, яка надходить від суду на його адресу.
У відповідності до ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України, в разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Тобто, подання відповідачем відзиву на позовну заяву є правом, а не обов`язком учасника справи, а отже його відсутність не може бути підставою для невиправданого затягування судового розгляду справи.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яка ратифікована Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").
Основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема, є розумність строків розгляду справи судом, неприпустимість зловживання процесуальними правами (пункти 10, 11 ч. 3 ст. 2 ГПК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 42, ч. 1 ст. 43 ГПК України, учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.
На підставі викладеного, враховуючи, що судом вчинено всіх необхідних заходів для належного повідомлення відповідача про розгляд даної справи, та враховуючи, що подання відзиву на позовну заяву є правом (а не обов`язком) відповідача, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи в разі ненадання відповідачем відзиву в установлений судом строк без поважних причин, а також враховуючи, що позивачем у позовній заяві досить повно висловлено та обґрунтовано свою позицію по суті заявлених ним позовних вимог і в матеріалах справи достатньо доказів, які мають значення для прийняття обґрунтованого та об`єктивного рішення по даній справі, з метою недопущення невиправданого затягування судового процесу й порушення прав учасників справи щодо розгляду спору впродовж розумного строку, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу за відсутності відзиву відповідача за наявними у справі матеріалами.
Згідно статті 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Відповідно до частини 1 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Згідно частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. 
Суд констатує про те, що ним було дотримано строки розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, всебічно та повно перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив таке.

Як зазначено у позовній заяві, на офіційному сайті КП «Харківські теплові мережі» www.hts.kharkov.ua в мережі Інтернет 31.10.2021 було розміщено індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії (далі – «Договір-1»). Договір-1 є публічним договором приєднання, який набрав чинності з 01.12.2021.
Згідно зі ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором складається з:
- плати за послуги, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначено відповідно до законодавства;
- плати за абонентське обслуговування, гранічний розмір якої визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до листа Департаменту економіки та комунального майна Управління комунального майна та приватизації ХМР від 10.11.2025 № 9046 ТОВ перукарня «Лель» (далі – Відповідач) до 22.05.2024 був орендарем нежитлових приміщень 1-го поверху № 3-1-;3-4, 3-6, 3-7 VIII в житловому будинку літ. «А-10» загальною площею 69,1 кв.м. за адресою: м. Харків, пр-т Героїв Харкова, 206-А.
Система опалення зазначених приміщень є невід`ємною частиною централізованої системи опалення будівлі в цілому. Будинки обладнані приладами обліку споживання теплової енергії, тому розрахунки вартості спожитої Відповідачем теплової енергії на потреби опалення здійснюються відповідно до показників приладів обліку.
Оскільки нежитлові приміщення розташовані в житловому будинку, починаючи з 01.12.2021 надання послуги з постачання теплової енергії Відповідачу за цією адресою здійснюється на підставі Договору-1. Проведення нарахувань виконуються згідно з Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830.
Відповідно до п. 4 Договору-1, фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги. Тобто, факт отримання Відповідачем послуги з постачання теплової енергії у опалювальному періоді 2023-2024 є фактом приєднання Відповідача до умов Договору-1 (акцептування договору). Факт отримання теплової енергії підтверджується актами про підключення опалення на початку опалюваних сезонів, та відключення наприкінці опалюваних сезонів.
Згідно п. 32 Договору-1, плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. Відповідно п. 30 Договору-1, споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з плати за послугу, плати за абонентське обслуговування.
Як зазначає позивач, станом на подання позовної заяви по особовому рахунку Відповідача (17201-2408) обліковується заборгованість по Договору-1 в сумі 37 835,53 грн., де: заборгованість за спожиту теплову енергію на потреби опалення в сумі 37 619,47 грн., яка утворилася за період: жовтень 2023 – березень 2024; абонентська плата за спожиту теплову енергію в сумі 216,06 грн., яка утворилася за період: травень 2023 травень 2024. Відповідачу направлялися рахунки-фактури, які сплачені не були.
Окрім вищенаведеного позивач зазначає, що з 01.07.2022 набрав чинності публічний договір з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності (надалі – «Договір-2»), який укладається з урахуванням ст.ст. 11, 633, 634, 641, 642 ЦК України та опублікований на офіційному сайті Позивача в мережі Інтернет www.hts.kharkov.ua 01.06.2022. Відповідно до п. 4 Договору-2, фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору), є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема шляхом оплати рахунка, отриманого від виконавця послуги, або фактичного отримання послуги.
Факт отримання Відповідачем послуги підтверджується актами готовності житлового будинку до опалювального періоду.
Як стверджує позивач, станом на подання позовної заяви по особовому рахунку Відповідача (17201-2408) обліковується заборгованість по Договору-2 за технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання в сумі 763,49 грн., яка утворилася за травень 2023 – травень 2024. Відповідачу направлялися рахунки-фактури, які сплачені не були.
Також, на підставі ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1182, на офіційному сайті Позивача www.hts.kharkov.ua в мережі Інтернет було розміщено 31.10.2021 індивідуальний договір про надання послуги з постачання гарячої води (далі – «Договір-3»). Зазначений договір є публічним договором приєднання, який набрав чинності з 01.12.2021.
Оскільки, нежитлове приміщення розташоване в житловому будинку, починаючи з 01.12.2021 надання послуги з постачання гарячої води за цією адресою здійснюється на підставі індивідуального договору про надання послуги з постачання гарячої води. Відповідно до положень пункту 51 Договору, цей договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності. Відповідно до п. 4 Договору-3 фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги. Таким чином, факт отримання та споживання Відповідачем послуги з постачання гарячої води у періодах 2021-2022, 2022 - 2023 є фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору).
Згідно з п. 30 Договору-3, споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з плати за послугу, плати за абонентське обслуговування.
Як стверджує позивач, станом на подання заяви по особовому рахунку Відповідача (17202-2408) обліковується заборгованість по Договору-3 за абонентську плату за спожиту гарячу воду в сумі 266,76 грн, яка утворилася за період: травень 2023 – травень 2024. Відповідачу направлялися рахунки-фактури, які сплачені не були.
Також, відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», з 01.07.2022 набрав чинності публічний договір з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності (надалі – «Договір-4»), який укладається з урахуванням ст.ст. 11, 633, 634, 641, 642 ЦК України та опублікований на офіційному сайті Позивача в мережі Інтернет www.hts.kharkov.ua 01.06.2022.
Згідно положень пункту 30 Договору-4, цей договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності. Відповідно до п. 4 Договору-4, фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору), є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема шляхом оплати рахунка, отриманого від виконавця послуги, або фактичного отримання послуги. Згідно п. 5 Договору-4, виконавець зобов`язується надати споживачу послуги з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньо будинкових систем теплопостачання, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплатити виконавцю надані послуги затвердженою вартістю в строки та умови зазначені цим Договором. Згідно п. 13 Договору-4, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги сплачується споживачем виконавцю щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно. 
Факт отримання Відповідачем послуги підтверджується актами готовності житлового будинку до опалювального періоду. Як зазначає позивач, станом на подання заяви по особовому рахунку Відповідача (17202-2408) обліковується заборгованість по Договору-4 за технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води в сумі 248,30 грн., яка утворилася за травень 2023 – травень 2024. Відповідачу направлялися рахунки-фактури, які сплачені не були.
Як зазначено у позові, загальна сума заборгованості, що підлягає стягненню з Відповідача становить 39 114,08 грн.

Надаючи правову кваліфікацію вищевказаним обставинам, що стали предметом спору між сторонами у даній справі, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю перукарня «ЛЕЛЬ» (відповідач) було орендарем нежитлових приміщень 1-го поверху за адресою м. Харків, проспект Героїв Харкова (стара назва - проспект Московський), будинок 206А, що підтверджується договором оренди нежитлового приміщення (будівлі) № 509 від 26.08.2002 року, актом прийому-передачі від 26.08.2002 року до наведеного договору, а також листом Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна № 9046 від 10.11.2025 року. При цьому, у відповідності до цього листа зазначено, що нежитлові приміщення знаходилися в оренді у відповідача до 22.05.2024 року. 
Суд також звернув увагу, що у листі Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна № 9046 від 10.11.2025 року вказана площа приміщень 69,1 кв.м., хоча згідно із договором оренди нежитлового приміщення (будівлі) № 509 від 26.08.2002 року так актом приймання-передачі у користування передано нежитлове приміщення загальною площею 71,8 м3. З цього приводу суд зазначає, що при визначенні площі орендованого майна керується умовами договору оренди нежитлового приміщення (будівлі) № 509 від 26.08.2002 року та актом приймання-передачі від 26.08.2002 року як первинними документами, що безпосередньо підтверджують площу переданого в користування майна, тоді як лист Управління комунального майна та приватизації носить інформаційний характер і не може змінювати чи спростовувати умови договору. 
Як стверджує позивач та не спростовано відповідачем, система опалення зазначених приміщень є невід`ємною частиною централізованої системи опалення будівлі в цілому. Будинок обладнаний приладом обліку споживання теплової енергії, тому розрахунки вартості спожитої Відповідачем теплової енергії на потреби опалення здійснюються відповідно до показників приладів обліку.
Постачання теплової енергії на потреби опалення у житлові будинки позивач здійснює на підставі розпоряджень Харківського міського голови про початок та кінець опалювальних сезонів, а безпосереднє підключення будинку до системи опалення підтверджується відповідними актами про підключення та відключення споживача до системи опалення. В матеріалах справи наявні наступні акти: акт про підключення № 172/1072 від 27.10.2023, акт про відключення № 172/2258 від 26.03.2024
Згідно з Переліком споживачів, розташованих у житловому будинку, які є додатками до вищезазначених актів про підключення та про відключення, у житловому будинку за адресою: м. Харків, проспект Героїв Харкова (стара назва - проспект Московський), будинок 206А, підключеним до єдиної системи опалення будинку є, зокрема, відповідач.
Як стверджує позивач, починаючи з 01.12.2021 надання послуги з постачання теплової енергії Відповідачу за цією адресою здійснюється на підставі Договору-1 (індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії).
Згідно зі ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором складається з: 
- плати за послуги, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/ тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначено відповідно до законодавства;
- плати за абонентське обслуговування, гранічний розмір якої визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до положень п. 51 Договору-1, він набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності. Відповідно до п. 4 Договору-1, фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги.
Як стверджує позивач та вбачається, зокрема, з акта про підключення № 172/1072 від 27.10.2023, факт отримання Відповідачем послуги з постачання теплової енергії у опалювальному періоді 2023-2024 є фактом приєднання Відповідача до умов Договору-1 (акцептування договору).
Відповідно до п. 5 Договору-1, виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором. Відповідно п. 30 Договору-1, споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з плати за послугу, плати за абонентське обслуговування. Згідно п. 32 Договору-1, плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно. Згідно із п. 34 Договору-1 Споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.
Як стверджує позивач, станом на подання позовної заяви по особовому рахунку Відповідача (17201-2408) обліковується заборгованість по Договору-1 в сумі 37 835,53 грн, де: заборгованість за спожиту теплову енергію на потреби опалення в сумі 37 619,47 грн., яка утворилася за період: жовтень 2023 – березень 2024; абонентська плата за спожиту теплову енергію в сумі 216,06 грн., яка утворилася за період: травень 2023 - травень 2024.
До матеріалів справи представлено розрахунок нарахувань за послугу з постачання теплової енергії, плати за абонентське обслуговування, а також рахунки на оплату цих послуг за спірний період.
Станом на момент ухвалення судом даного рішення в матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем вищезазначеної заборгованості, а саме: заборгованості за спожиту теплову енергію на потреби опалення в сумі 37 619,47 грн., яка утворилася за період: жовтень 2023 – березень 2024, а також абонентської плати за спожиту теплову енергію в сумі 216,06 грн, яка утворилася за період: травень 2023 - травень 2024.
Отже, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за спожиту теплову енергію на потреби опалення в сумі 37 619,47 грн., яка утворилася за період: жовтень 2023 – березень 2024, а також абонентської плати за спожиту теплову енергію в сумі 216,06 грн, яка утворилася за період: травень 2023 - травень 2024.
Крім того, позивачем заявлено до стягнення заборгованість за технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за публічним договором з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності за період: травень 2023 – травень 2024.
До матеріалів справи представлено публічний договір з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності (Договір-2).
Згідно положень пункту 30 Договору-2, цей договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності. Відповідно до п. 4 Договору-2, фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору), є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема шляхом оплати рахунка, отриманого від виконавця послуги, або фактичного отримання послуги. 
Згідно п. 5 Договору-2, виконавець зобов`язується надати споживачу послуги з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньо будинкових систем теплопостачання, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплатити виконавцю надані послуги затвердженою вартістю в строки та умови зазначені цим Договором.
За приписами ч. 3 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата виконавцю комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем складається з:
плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства;
плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України;
плати за технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної послуги, що визначається договором між виконавцем та співвласниками багатоквартирного будинку.
Матеріалами справи підтверджено факт отримання відповідачем послуг з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, зокрема актом готовності до опалювального сезону № 172/7470 від 05.07.2023. Таким чином, з огляду на умови п. 4 Договору-2, враховуючи, що відповідач отримував послуги з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, тим самим він приєднався до умов Договору-2.
Відповідно до п. 13 Договору-2, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги сплачується споживачем виконавцю щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно.
Позивачем направлялися відповідачу рахунки-фактури на оплату послуг з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання по особовому рахунку. Станом на подання позовної заяви по особовому рахунку Відповідача (17201 2408) обліковується заборгованість по Договору-2 за технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання в сумі 763,49 грн, яка утворилася за травень 2023 – травень 2024. В матеріалах справи відсутні докази оплати цієї заборгованості.
За таких обставин, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за публічним договором з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності за період: травень 2023 – травень 2024 у розмірі 763,49 грн.
Крім того, позивачем зазначено, що відповідач має заборгованість за абонентську плату за індивідуальним договором про надання послуги з постачання гарячої води за період: травень 2023 – травень 2024. На офіційному сайті Позивача www.hts.kharkov.ua в мережі Інтернет було розміщено 31.10.2021 індивідуальний договір про надання послуги з постачання гарячої води (далі – «Договір-3»). Зазначений договір є публічним договором приєднання, який набрав чинності з 01.12.2021.
Оскільки, нежитлове приміщення розташовані в житловому будинку, починаючи з 01.12.2021 надання послуги з постачання гарячої води за цією адресою здійснюється на підставі індивідуального договору про надання послуги з постачання гарячої води. Відповідно до положень пункту 51 Договору, цей договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності. Відповідно до п. 4 Договору-3 фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги. Таким чином, факт отримання та споживання Відповідачем послуги з постачання гарячої води у періодах 2021-2022, 2022 - 2023 є фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору).
Згідно з п. 30 Договору-3, споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з плати за послугу, плати за абонентське обслуговування.
Як стверджує позивач, станом на подання заяви по особовому рахунку Відповідача (17202-2408) обліковується заборгованість по Договору-3 за абонентську плату за спожиту гарячу воду в сумі 266,76 грн, яка утворилася за період: травень 2023 – травень 2024. Відповідачу направлялися рахунки-фактури, які сплачені не були. Відповідач не надав доказів оплати цієї заборгованості.
За таких обставин, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову в цій частині та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за абонентську плату за індивідуальним договором про надання послуги з постачання гарячої води за період: травень 2023 травень 2024 у розмірі 266,76 грн.
Також, позивач заявляє до стягнення заборгованість за технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за публічним договором з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності в сумі за період: травень 2023 – травень 2024.
Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», з 01.07.2022 набрав чинності публічний договір з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності (надалі – «Договір-4»), який укладається з урахуванням ст.ст. 11, 633, 634, 641, 642 ЦК України та опублікований на офіційному сайті Позивача в мережі Інтернет www.hts.kharkov.ua 01.06.2022.
Згідно положень пункту 30 Договору-4, цей договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності. Відповідно до п. 4 Договору-4, фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору), є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема шляхом оплати рахунка, отриманого від виконавця послуги, або фактичного отримання послуги. Згідно п. 5 Договору-4, виконавець зобов`язується надати споживачу послуги з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньо будинкових систем теплопостачання, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплатити виконавцю надані послуги затвердженою вартістю в строки та умови зазначені цим Договором. Згідно п. 13 Договору-4, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги сплачується споживачем виконавцю щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно. 
Факт отримання Відповідачем послуги підтверджується актом готовності житлового будинку до опалювального періоду. Як зазначає позивач, станом на подання заяви по особовому рахунку Відповідача (17202-2408) обліковується заборгованість по Договору-4 за технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води в сумі 248,30 грн., яка утворилася за травень 2023 – травень 2024. Відповідач на надав до суду доказів оплати цієї заборгованості.
За таких обставин, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову також і в цій частині та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за публічним договором з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності за період: травень 2023 – травень 2024 в сумі 248,30 грн.
Таким чином, суд прийшов до висновку про повне задоволення позовних вимог.
Здійснюючи розподіл судових витрат за наслідками розгляду справи, враховуючи вимоги статті 129 ГПК України, а також висновки суду про повне задоволення позову, судові витрати, понесені позивачем, покладаються на відповідача.
У відповідності до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 4 ст. 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Рішення суду як найважливіший акт правосуддя має ґрунтуватись на повному з`ясуванні того, чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у справі, якими доказами вони підтверджуються та чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин. У пункті 58 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2010 року "Справа "Серявін та інші проти України" (заява N 4909/04) Європейський суд з прав людини наголошує, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії", № 37801/97, пункт 36, від 01 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії", № 49684/99, пункт 30, від 27 вересня 2001 року). Суд також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
З огляду на вищевикладене, суд дав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
Враховуючи викладене та керуючись статтями 1-5, 8, 10-12, 20, 41-46, 73-80, 86, 123, п. 2 ч. 1 ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Харківської області, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ПЕРУКАРНЯ «ЛЕЛЬ» (61082, місто Харків, проспект Героїв Харкова (стара назва - проспект Московський), будинок 206А; код ЄДРПОУ: 14105731) на користь КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ХАРКІВСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» (61037, місто Харків, вулиця Мефодіївська, будинок 11; код ЄДРПОУ: 31557119; НОМЕР_1 , АТ "ПУМБ" (МФО 334851) КП «Харківські теплові мережі» філія «Харківзбут») заборгованість за невиконання зобов`язань за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії за період з жовтня 2023 по березень 2024 у розмірі 37 619,47 грн, заборгованість за абонентську плату за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії за період з травня 2023 по травень 2024 у розмірі 216,06 грн, заборгованість за технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за публічним договором з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності за період з травня 2023 по травень 2024 у розмірі 763,49 грн, заборгованість за абонентську плату за індивідуальним договором про надання послуги з постачання гарячої води за період з травня 2023 по травень 2024 у розмірі 266,76 грн, заборгованість за технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за публічним договором з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності за період з травня 2023 по травень 2024 в сумі 248,30 грн, а також судові витрати (сплачений судовий збір) у розмірі 2662,40 грн.
3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається в строки та в порядку визначеному ст. 256,257 ГПК України.
Повний текст рішення складено і підписано 06.04.2026 року.

Суддя		Н.А. Новікова