Справа № 535/1177/25
Провадження № 2/535/115/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року  селище Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області в складі: головуючого – судді Шолудько А.В., з участю секретаря судового засідання Коросташової К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №535/1177/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання в порядку спадкування права власності на нерухоме майно,
ВСТАНОВИВ:
05.12.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок літ.А-1 з допоміжними господарськими будівлями (сарай літ.Б, навіс літ. Б, літня кухня літ. В, в, погріб літ. в1, колодязь №1, водопровід №2, огорожа №3, ворота №4), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом.
Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 10.12.2025 позовна заява залишена без руху, з наданням строку для виправлення недоліків (а.с.36). На виконання ухвали позивач 26.12.2025 подав до суду заяву про усунення недоліків (а.с.40-101).
26.12.2025 позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок літ. А-1, загальною площею 56,5 кв.м., у тому числі житлової площі 15,9 кв.м., та господарських будівель і споруд: сараю літ. Б, навісу - літ. б, літньої кухні - літ. В, в, погреба - літ. в1, колодязя № 1, водопроводу № 2, огорожі № 3, воріт № 4, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке належало ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що він є спадкоємцем за заповітом на спірне нерухоме майно, однак позбавлений можливості оформити свої спадкові права у нотаріальному порядку, у зв`язку з відсутністю відповідних правовстановлюючих документів, які підтверджували право власності спадкодавця на спірне нерухоме майно. 
Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 29.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, справу призначено до судового розгляду в порядку загального позовного провадження (а.с. 102).
Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 26.01.2026 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 142).
Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином (а.с. 147-158).
Позивач ОСОБА_1 11.02.2026 подав до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати без його участі та задовольнити позов у повному обсязі з підстав, що викладені у позовній заяві (а.с. 159). 
Відповідач ОСОБА_3 11.02.2026 подала до суду письмову заяву про визнання позову, наслідки визнання позову, передбачені ст. 206 ЦПК України їй відомі та зрозумілі, просить справу розглядати без її участі (а.с. 160).
Відповідач ОСОБА_2 11.02.2026 подав до суду письмову заяву про визнання позову, наслідки визнання позову, передбачені ст. 206 ЦПК України йому відомі та зрозумілі, просить справу розглядати без його участі (а.с. 161).
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов необхідно задовольнити повністю з наступних підстав.
Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сином ОСОБА_4 , родинні відносини з яким підтверджуються свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Котелевським райбюро ЗАГС Полтавської області 22.02.1969 (а.с.54).
Окрім ОСОБА_1 у ОСОБА_4 було ще два сини: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , родинні відносини з якими підтверджуються свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Котелевським райбюро ЗАГС Полтавської області 18.02.1965 (а.с.58), та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим Котелевським відділом ЗАГС Полтавської області 15.02.1978 року (а.с.59).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданим повторно відділом РАЦС Котелевського РУЮ Полтавської області 14.01.2008 (а.с.65).
Згідно з довідкою № 1512, виданою виконавчим комітетом Котелевської селищної ради Полтавської області 19.12.2025, ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (стара адреса: АДРЕСА_1 ). При цьому на час відкриття спадщини ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) разом зі ОСОБА_4 за вищевказаною адресою були зареєстровані: син – ОСОБА_5 , син – ОСОБА_1 , невістка – ОСОБА_6 , онук – ОСОБА_7 (а.с.66).
ОСОБА_4 склав заповіт, посвідчений Ковпаком В.І., державним нотаріусом Котелевської державної нотаріальної контори 21.07.2003, зареєстрований у реєстрі за № 1946, що підтверджується й інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 21.01.2026 за №83924682, за яким на випадок своєї смерті зробив таке заповідальне розпорядження: ОСОБА_5 – житловий будинок з господарськими спорудами АДРЕСА_1 ; ОСОБА_1 – житловий будинок з господарськими спорудами АДРЕСА_1 ; земельну ділянку, розташовану на території Котелевської селищної ради Полтавської області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та таку, що належала йому на підставі Державного акта на право приватної власності на землю, заповів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 в рівних частинах (а.с.67, 136).
Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються нормами Цивільного кодексу України (2003 року), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні положення Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини та кола спадкоємців за законом. У разі, якщо спадщина відкрилася до набрання чинності ЦК України, але строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові правовідносини регулюються Цивільним кодексом України.
Оскільки ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а строк для прийняття спадщини не закінчився до 01.01.2004, до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. 
Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
На підставі ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах – уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Згідно зі ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. 
Спадкова справа на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 була заведена Котелевською державною нотаріальною конторою за №20/2004 на підставі заяви про прийняття спадщини ОСОБА_5 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 07.01.2026 та інформаційною довідкою зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 06.01.2026 наданими Зіньківською нотаріальної конторою Полтавської області та копією матеріалів даної спадкової справи. Відповідно свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 12.11.2019 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 оформили свої спадкові права по 1/3 частці кожному на земельну ділянку площею 3,2699 га, яка розташована на території Котелевської селищної ради Полтавської області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцю ОСОБА_4 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ПЛ №019260, виданого Котелевською селищною радою 08.12.1999,зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №296 (а.с.117-131).
Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Лапочки Р.О., 17.09.2014 нею було заведено спадкову справу №108/2014 після ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 . Відповідно до даних спадкової справи спадкоємицею після померлого ОСОБА_5 є дружина ОСОБА_3 , яка є спадкоємицею за законом. Згідно даних Спадкового реєстру заповіти від імені ОСОБА_5 не посвідчувались (а.с.139).
Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 
До складу спадкового майна в порядку спадкування за заповітом входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . 
Відповідно до статей 68, 69 Закону України «Про нотаріат» та підпунктів 4.14, 4.15, п. 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України при видачі свідоцтва про право на спадщину як за законом, так і за заповітом, нотаріус перевіряє склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказаний факт. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві.
Відповідно до довідки, виданої ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» 10.05.2023 за № 4671, реєстрація права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за номером АДРЕСА_1 , станом на 31.12.2012 не проводилась (а.с.83).
Таким чином, державний нотаріус Зіньківської державної нотаріальної контори Герасименко Людмила Василівна була позбавлена можливості видати ОСОБА_1 свідоцтво про на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що у спадковій справі № 20/2004 на майно ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 , немає правовстановлюючого документа, що міг би підтвердити право власності та належності майна спадкодавцеві, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 750/02-31 від 27.11.2025 (а.с.82).
Відповідно до п. 4.18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання у судовому порядку.
Таким чином, відсутність правовстановлюючого документа на житловий будинок позбавляє ОСОБА_1 можливості у нотаріальному порядку оформити належним чином успадковане нерухоме майно.
Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5.
Відповідно до вказаних нормативних актів передбачалась державна реєстрація будівель, споруд, державна реєстрація права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.
Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. Записи у погосподарських книгах визнаються в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.
На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.
Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили).
Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).
Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.
Згідно з листом № 02.9-13/906, наданим відділом з питань надання адміністративних послуг виконавчого комітету Котелевської селищної ради 24.12.2025, встановлено, що відповідно до погосподарських книг, які перебувають на зберіганні в Котелевській селищній раді, домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 (стара адреса: АДРЕСА_1 ) у період 1977–2003 років рахувалося за ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 94).
З метою забезпечення належного порядку в адресному господарстві селища, яке постійно змінювалося внаслідок забудови нових житлових масивів, знесення або будівництва окремих будівель, відповідно до рішення Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області від 02 грудня 1998 року «Про впорядкування адресного господарства», четверта сесія XXIII скликання присвоїла житловим будинкам у смт Котельва відповідну нумерацію. Згідно з цим рішенням домоволодінню по АДРЕСА_1 , домовласником якого був ОСОБА_4 , залишено адресу: старий № 2 — новий № 2, про що свідчить архівний витяг Полтавської районної військової адміністрації № С/07-05-Кот./28 від 23.12.2025 (а.с. 96).
У подальшому, на підставі рішення Котелевської селищної ради від 02 лютого 2011 року «Про зміни до рішення четвертої сесії XXIII скликання від 2 грудня 1998 року «Про впорядкування адресного господарства», після розгляду заяви ОСОБА_1 , житловому будинку, що належить йому на підставі заповіту (так вказано в рішенні), було присвоєно окремий адресний номер: АДРЕСА_1 , про що свідчить архівний витяг Полтавської районної військової адміністрації № С/07-05-Кот./18 від 22.12.2025 (а.с.95).
Надалі, відповідно до рішення восьмої позачергової сесії VII скликання Котелевської селищної ради від 17 лютого 2016 року «Про перейменування вулиць та провулків відповідно до Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону їхньої символіки», вулицю Комінтерна було перейменовано на вулицю Рокитнянську, у зв`язку з чим адреса домоволодіння змінилася на: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою за № 1513, видана виконкомом Котелевської селищної ради 19 грудня 2025 року (а.с.97).
Зазначені зміни адресного обліку були зумовлені тим, що батько позивача, ОСОБА_4 , за життя був головою двох окремих домоволодінь, збудованих за однією первинною адресою: АДРЕСА_1 .
Факт існування двох окремих об`єктів нерухомого майна підтверджується технічною документацією. 
Відповідно до технічного паспорта, виготовленого ПП «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» 08 травня 2023 року, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 , раніше – АДРЕСА_1 , має такі характеристики: житловий будинок – літ. А-1 (1955 року забудови), загальною площею 56,5 кв. м, у тому числі житловою площею 15,9 кв. м, а також господарські будівлі та споруди: сарай – літ. Б, навіс – літ. б, літня кухня – літ. В, в, погріб – літ. в1, колодязь № 1, водопровід № 2, огорожа № 3, ворота № 4 (а.с.84-87).
Відповідно до технічного паспорта, виготовленого ПП «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» 01 вересня 2017 року, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 , має такі характеристики: житловий будинок – літ. А-1 (1978 року забудови), загальною площею 76,1 кв. м, у тому числі житловою площею 40,9 кв. м, та господарські будівлі і споруди: сарай – літ. В, погріб вхідний – літ. Д (а.с.77-81).
Таким чином, на момент смерті ОСОБА_4 існували два самостійні об`єкти нерухомого майна, які були предметом заповіту, посвідченого 21 липня 2003 року державним нотаріусом Котелевської державної нотаріальної контори Ковпаком В.І., зареєстрованого в реєстрі за № 1946. 
Згідно з цим заповітом: ОСОБА_5 було заповідано житловий будинок з господарськими спорудами АДРЕСА_1 ; ОСОБА_1 — житловий будинок з господарськими спорудами АДРЕСА_1 .
Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України, спадщина належить спадкоємцеві з часу її відкриття незалежно від моменту її прийняття.
Оскільки ОСОБА_1 , набув право на належний батькові житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 ) з часу відкриття спадщини – дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 , то за період 2011–2025 років зазначене домоволодіння рахується за позивачем, громадянином ОСОБА_1 , що підтверджується рішенням Котелевської селищної ради п`ятої сесії VI скликання «Про зміни до рішення четвертої сесії XXII скликання від 2 грудня 1998 року «Про впорядкування адресного господарства» від 02 лютого 2011 року, про що свідчить лист № 02.9-13/906, наданий відділом з питань надання адміністративних послуг виконавчого комітету Котелевської селищної ради 24.12.2025 (а.с.94).
Щодо домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ), право власності на нього та частки у спільній власності спадкоємців було визначено рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 17 липня 2018 року (а.с.69-73).
Вказаним рішенням суду за ОСОБА_3 , як спадкоємицею після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , визнано право власності на 1/2 частку домоволодіння, яка включала: 1/4 частку, що належала ОСОБА_5 як члену колгоспного двору; 1/4 частку, що належала його батькові – ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , та була успадкована ним, але за життя належним чином не оформлена.
Крім того, рішенням суду право власності на інші частки домоволодіння було визнано за братом позивача – ОСОБА_2 – 1/4 частки, за позивачем, ОСОБА_1 – 1/4 частки.
У подальшому зазначене домоволодіння було відчужене співвласниками, у зв`язку з чим на теперішній час воно належить третім особам.
Таким чином, домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , не є предметом даного позову, оскільки право власності на нього визнано за рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 17 липня 2018 року, яке набрало законної сили 17.08.2018, а спірні правовідносини щодо цього об`єкта відсутні.
Предметом даного позову є домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яке було виділено як окремий об`єкт нерухомого майна.
Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії щодо оформлення права на спадщину спадкоємець має право звернутися до суду з відповідними вимогами у порядку позовного провадження.
З огляду на те, що ОСОБА_4 за життя фактично набув право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 ), та зазначене домоволодіння обліковувалося за ним у погосподарських книгах Котелевської селищної ради, які на момент виникнення спірних правовідносин велися як офіційна форма первинного обліку житлових будинків та їх власників, такий облік свідчить про фактичне й правомірне набуття ним права приватної власності на вказаний житловий будинок.
З урахуванням того, що позивач ОСОБА_1 є сином та спадкоємцем за заповітом, право на зазначене спадкове майно перейшло до нього з моменту відкриття спадщини — 05 серпня 2003 року, відповідно до вимог ч. 5 ст. 1268 ЦК України.
Земельна ділянка, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (стара адреса: АДРЕСА_1 ) належить до земель комунальної власності, про що свідчить довідка за № 3337-н, видана виконавчим комітетом Котелевської селищної ради Полтавської області від 22.12.2025 (а.с. 98).
Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не впливає на наявність у спадкоємця права на спадкове майно.
Згідно зі ст. 328 ЦК України, право власності виникає на підставах, що не заборонені законом.
Відповідно до ст. 392 ЦК України, у разі невизнання або оспорювання права власності спадкоємець має право звернутися до суду з позовом про його визнання.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,  державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 листопада 2021 року у справі № 759/19779/18 (провадження № 61-4523св21) зазначено, що у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину. У випадку відсутності спадкоємців, їх усунення від права на спадкування, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття, відповідним належним відповідачем виступає орган місцевого самоврядування, на території якого розташоване спадкове майно.
Спадкова справа на майно ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , була заведена Котелевською державною нотаріальною конторою за № 20/2004 на підставі заяв про прийняття спадщини ОСОБА_5 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Оскільки брат позивача – ОСОБА_5 , молодший син ОСОБА_4 , набув за життя право на відповідну частку спадкового майна після смерті батька, проте помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , а після його смерті спадкоємцем стала його дружина — ОСОБА_3 , то належними відповідачами по даній справі є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 — син покійного ОСОБА_4 , спадкоємець за законом, оскільки вони фактично набули спадкові права і можуть оспорювати або підтверджувати право власності на спадкове майно.
Відповідно до довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості, отриманої з Єдиного кабінету користувача єдиної бази даних звітів про оцінку Фонду державного майна України відповідно до Порядку ведення єдиної бази звітів про оцінку (п. 5 розділу III), затвердженого наказом Фонду державного майна України від 17.05.2018 № 658, оціночна вартість житлового будинку складає 250145,21 грн (а.с.99-101).
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 3 ст. 12 ЦПК України, ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України).
Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Визнання відповідачами пред`явленого позову є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.
Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання в порядку спадкування права власності на нерухоме майно, необхідно задовольнити повністю.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 89, ч. 4 ст. 206, ч. 2 ст. 247, 264 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю. 
Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом право власності на нерухоме майно, що складається з житлового будинку – літ. А-1, загальною площею 56,5 кв.м., в тому числі житлової площі 15,9 кв.м., та господарських будівель і споруд: сараю – літ. Б, навісу – літ. б, літньої кухні – літ. В, в, погреба – літ. в1, колодязя № 1, водопроводу № 2, огорожі № 3, воріт № 4, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке належало ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .
Відповідач – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .
Відповідач – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 .
Повне судове рішення складено 11.02.2026. 

Суддя А.В. Шолудько