печерський районний суд міста києва

Справа № 757/38681/25-ц 
пр. 2-4936/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 листопада 2025 року м. Київ

Печерський районний суд міста Києва в складі:
головуючого - судді Гуртової Т. І.,
за участю секретаря судового засідання - Бачинської Д. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», третя особа: Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Дніпропетровській області та Запорізькій областях про визнання права власності на транспортний засіб,

УСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позицій учасників справи
У серпні 2025 року до Печерського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - відповідач, АТ КБ «ПриватБанк», банк), третя особа: Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у у Дніпропетровській області та Запорізькій областях (далі - сервісний центр) про визнання права власності на транспортний засіб марки Hyundai Accent RB 1.6 DOHC, рік випуску 2012, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер автомобіля НОМЕР_2 .
В обґрунтування позовних вимог вказано, що 14 січня 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір фінансового лізингу № К300А-28319971. 
Відповідно до додатка 1 до договору фінансового лізингу № К300А-28319971 відповідач передає позивачу у лізинг транспортний засіб Hyundai Accent RB 1.6 DOHC, рік випуску 2012, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер автомобіля НОМЕР_2 вартість якого на момент укладання договору складала 148 150 гривень.
18 березня 2025 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» складено Акт звірки взаєморозрахунків та переходу права власності по фінансовому лізингу, який підписано позивачем та довіреною особою банку. Цим актом підтверджено, що всі зобов`язання сторін по договору фінансового лізингу № К300-А-28319971 від 14 березня 2013 року були виконані належно, претензії у сторін відсутні, лізингоодержувач повністю сплатив лізингодавцю всі платежі за договором лізингу, а предмет лізингу - автомобіль марки Hyundai Accent RB 1.6 DOHC, номер кузова НОМЕР_1 , разом з відповідними документами передано у власність лізингоодержувачу.
Крім того, 18 березня 2025 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (продавцем) та позивачем (покупцем) укладено договір купівлі-продажу предмета лізингу. Згідно з пунктом 2.3 договору купівлі-продажу предмета лізингу покупець зобов`язаний у десятиденний строк з дня підписання цього договору здійснити перереєстрацію товару на своє ім`я.
18 березня 2025 року складено акт приймання-передачі транспортного засобу марки Hyundai Accent RB 1.6 DOHC, номер кузова НОМЕР_1 . Позивач декілька разів звертався до сервісного центру МВС з метою перереєстрації автомобіля на своє ім`я. Проте у наданні такої послуги було відмовлено у зв`язку з тим, що відповідач перебуває у Єдиному реєстрі боржників, а також у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, відповідно до якого усе майно відповідача обтяжене і це унеможливлює проведення державної реєстрації транспортного засобу на нового власника. 
Зважаючи на викладене, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав, оскільки наявні обмеження фактично позбавляють його можливості оформити право власності на спірний автомобіль, зокрема здійснити його зняття з реєстраційного обліку та реєстрацію на своє ім`я на підставі договору лізингу. 

ІІ. Позиція відповідача та третьої особи 
01 листопада 2025 року через систему «Електронний суд» від представника АТ КБ «ПриватБанк» надійшли письмові пояснення, в яких банк просить суд відмовити в задоволенні позову. Банком не заперечується право власності позивача на транспортний засіб. Усі документи, які були необхідні для перереєстрації автомобіля зі сторони банку було підписано та передано позивачу. Судова практика стосовно моменту переходу права власності на автомобіль сформована в тій частині, що право власності на транспортний засіб виникає з моменту передачі майна від відчужувача до набувача, що в даній справі мало місце і не заперечується сторонами по справі. Як вбачається з позовної заяви, саме третьою особою відмовлено позивачу у перереєстрації права власності на транспортний засіб, тому саме державний орган не визнав право власності позивача на підставі поданих документів. У цей час, факт такої відмови жодним чином не спростовує чинність поданих документів та факту переходу права власності. Частинами 2, 6 ст. 7 Закону України «Про фінансовий лізинг» встановлено, що лізингоодержувач має право набути у власність об`єкт фінансового лізингу за умови належного виконання лізингоодержувачем своїх зобов`язань, за договором фінансового лізингу. Об`єкт фінансового лізингу не може бути конфісковано, на нього не може накладено бути накладено арешт третіми особами у зв`язку з будь-якими діями або бездіяльністю лізингоодержувача, крім випадків, встановлених законом. Натомість, саме Регіональний сервісний центр ГЦС МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях в особі територіального сервісного центру ТСЦ МВС відмовив позивачу у здійсненні державної реєстрації (перереєстрації) транспортних засобів через наявність відомостей про особу продавця (лізингодавця). Так, АТ КБ "ПриватБанк" внесено до Єдиного реєстру боржників з посиланням на положення п. 15 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. № 1388 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2009 р. № 1371). Перереєстрація права власності на користь лізингооодержувача не може бути обмежена жодною третьою особою, оскільки у вказаних правовідносинах основним є виконання умов договору фінансового лізингу та передання майна. У даному випадку, перереєстрація транспортного засобу мала відбутись на підставі Договору фінансового лізингу. Складові права власності, як право володіння і користування транспортним засобом з дня укладення договору знаходились у компетенції лізінгоодержувача. І лише остання складова - правомочність щодо розпорядження майном перейшла в момент підписання акту приймання-передачі.
29 вересня 2025 року через систему «Електронний суд» від представника третьої особи - Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Дніпропетровський та Запорізькій областях, надійшли письмові пояснення, згідно з якими представник третьої особи вказує, що позивачем виконано свої зобов`язання за укладеним з відповідачем Договором фінансового лізингу № К300А-28319971 від 14.01.2013 на придбання транспортного засобу Hyundai Accent RB 1.6 DOHC, рік випуску 2012, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер автомобіля НОМЕР_2 , вартістю 148 150,00 грн. Позивач звертався до регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях (філія ГСЦ МВС) для перереєстрації вказаного транспортного засобу. Але позивачеві було відмовлено, оскільки на момент звернення позивача власником даного транспортного засобу був і є відповідач, запис про якого міститься в Єдиному державному реєстрі боржників. Відповідно до абзацу дев`ятого пункту 15 Порядку № 1388 зазначено, що у разі надходження до сервісного центру МВС звернення щодо транспортного засобу, відомості про власника якого містяться в Єдиному реєстрі боржників, перереєстрація транспортного засобу не здійснюється, крім випадків, коли: - перереєстрація транспортного засобу не пов`язана з його відчуженням; - транспортний засіб придбано на електронному аукціоні в порядку, установленому статтею 61 Закону України «Про виконавче провадження»; - транспортний засіб отримано в рахунок погашення боргу в порядку, установленому статтею 61 Закону України «Про виконавче провадження»; транспортний засіб придбано в порядку, установленому статтею 30 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»; - транспортний засіб безоплатно отримано відповідно до пункту 14 Порядку розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2002 року № 985. Відповідно до абзацу першого пункту 41 Порядку № 1388 забороняється перереєстрація на нового власника та зняття з обліку транспортних засобів, які перебувають в розшуку або щодо яких у Єдиному державному реєстрі транспортних засобів є відомості про накладення арешту або заборону на зняття з обліку та/або перереєстрацію на підставі судового рішення чи постанови державного або приватного виконавця.

ІІІ. Рух справи, заяви (клопотання) учасників справи та процесуальні дії суду.
Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 19 серпня 2025 року у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначено на 04 листопада 2025 року о 09 годині 20 хвилин. 
26.09.2025 через систему «Електронний суд» від представника третьої особи, Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Дніпропетровський та Запорізькій областях, Грецингер В. М., надійшли пояснення у справі. Також представник подала заяву про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позову заперечувала.
01.11.2025 через систему «Електронний суд» від представника відповідача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Захарова М. В. надішли письмові пояснення у справі. Також представник подав заяву про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позову заперечував.
У судове засідання на 04.11.2025 сторони не прибули.
04.11.2025 представник позивача, адвокат Маринушкін А. Г., подав заяву про розгляд справи без його участі, на задоволені позовних вимогах наполягав. 

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин.
14 січня 2013 року між ОСОБА_1 та АТ КБ «ПРИВАТБАНК» було укладено договір фінансового лізингу № К300А-28319971.
Відповідно до додатка 1 до договору фінансового лізингу № К300А-28319971 відповідач передає позивачу у лізинг транспортний засіб Hyundai Accent RB 1.6 DOHC, рік випуску 2012, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер автомобіля НОМЕР_2 вартість якого на момент укладання договору складала 148 150 гривень.
Відповідно до пункту 2.8.4.2.1. договору фінансового лізингу, укладеного між позивачем та відповідачем, лізингодавець на умовах фінансового лізингу передає у платне володіння та користування предмет лізингу, а лізингоодержувач зобов`язується прийняти предмет лізингу та сплачувати щомісячні платежі та платежі з відшкодування витрат лізингодавця пов`язаних з виконанням договору, на умовах цього договору.
По закінченню строку лізингу, до лізингоодержувача переходить право власності на предмет лізингу згідно умовами договору.
18 березня 2025 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» складено Акт звірки взаєморозрахунків та переходу права власності по фінансовому лізингу, який підписано позивачем та довіреною особою Банку. Даним актом підтверджено, що всі зобов`язання сторін по договору фінансового лізингу № К300-А-28319971 від 14 березня 2013 року були виконані належним чином, претензії у сторін відсутні, лізингоодержувач повністю сплатив лізингодавцю всі платежі за договором лізингу, а предмет лізингу - автомобіль марки Hyundai Accent RB 1.6 DOHC, номер кузова НОМЕР_1 , разом з відповідними документами передано у власність лізингоодержувачу.
Крім того, 18 березня 2025 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (продавцем) та позивачем (покупцем) укладено договір купівлі-продажу предмета лізингу.
Відповідно до пункту 1.1. цього договору, у зв`язку із повним розрахунком між покупцем та продавцем лізингу предмету лізингу до дати складання цього договору шляхом виплати покупцем усієї вартості предмету лізингу та договором лізингу, продавець зобов`язується передати у власність покупцю товар, що вказаний у таблиці 1, а покупець зобов`язується прийняти товар на умовах цього договору. 
Згідно з пунктом 2.3 договору купівлі-продажу предмета лізингу покупець зобов`язаний у десятиденний строк з дня підписання цього договору здійснити перереєстрацію товару на своє ім`я.
18 березня 2025 року, складено акт приймання-передачі транспортного засобу марки Hyundai Accent RB 1.6 DOHC, номер кузова НОМЕР_1 .
Судом встановлено, що відносини, що виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, Законом України «Про фінансовий лізинг».
Відповідно до частини другої статті 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до частини другої статті 627 ЦК України у договорах за участю фізичної особи-споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
Частиною першою статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом.
Судом встановлено, що сторонами виконано умови договору фінансового лізингу, складено і підписано акт звірки взаєморозрахунків та переходу права власності по фінансовому лізингу, укладено договір купівлі-продажу предмету лізингу, оформлено акт прийому-передачі транспортного засобу, а відтак право власності на автомобіль марки Hyundai Accent RB 1.6 DOHC, рік випуску 2012, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер автомобіля НОМЕР_2 , мало перейти до позивача з 18 березня 2025 року, проте перереєструвати вказаний автомобіль на ім`я позивачу не виявилось можливим.
Єдиною підставою для відмови позивачу у перереєстрації транспортного засобу стало те, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» знаходиться у Єдиному реєстрі боржників.

V. Релевантні джерела права
Правове регулювання відносин, пов`язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200 (далі Порядок № 1200) та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 (далі Порядок № 1388), які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів.
Відповідно до пункту 7 Порядку №1388 власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.
Закон України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-ХІІ (далі - Закон №3353-ХІІ) регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).
Відповідно до статті 34 Закону № 3353-ХІІ, державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, а також відсутності будь-яких обтяжень, у тому числі за даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, присвоєнням буквено-числової комбінації номерних знаків з їх видачею або без такої, оформленням і видачею реєстраційних документів та/або їх формуванням в електронному вигляді.
Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 № 1388 встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), присвоєння буквено-цифрової комбінації номерних знаків з їх видачею або без такої, оформлення і видачі реєстраційних документів та/або їх формування в електронній формі.
Відповідно до пункту 8 Порядку № 1388, державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність, для юридичних осіб - організаційно-розпорядчий документ про проведення державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортних засобів та видана юридичною особою довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.
Системний аналіз правових норм свідчить про те, що укладений та оформлений безпосередньо в сервісному центрі МВС у присутності його адміністратора договір купівлі-продажу транспортного засобу належним чином підтверджує правомірність його придбання, однак, при цьому слід зауважити, що право власності на транспортний засіб виникає з моменту його державної реєстрації, а не з моменту передачі за договором купівлі-продажу.
Відповідно до правового висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеного при розгляді справи №683/2694/16-ц (провадження № 61-17988св18) про визнання права власності на автомобіль та зняття арешту, аналізуючи, зокрема, положення статей 328, 334 ЦК України та статті 34 Закону України «Про дорожній рух», зазначено що сам по собі договір купівлі-продажу транспортного засобу, вчинений у простій письмовій формі, без реального зняття з реєстрації, перереєстрації транспортного засобу у вищезазначеному порядку не породжує правових наслідків у виді переходу права власності від продавця до покупця.
Отже, відповідно до пункту 8 Порядку № 1388 одним із документів, що підтверджує придбання транспортного засобу, є договір фінансового лізингу.
Відповідно пункту 27 Порядку № 1388 транспортні засоби, що придбаваються юридичною особою-лізингодавцем з метою подальшої передачі їх лізингоодержувачу на підставі договору фінансового лізингу, реєструються за лізингодавцем.
Після виконання договору фінансового лізингу транспортні засоби перереєстровуються за лізингоодержувачем на підставі зазначеного договору після повного розрахунку або зазначеного в договорі фінансового лізингу окремого договору купівлі-продажу (викупу) предмета лізингу або іншого договору, визначеного договором фінансового лізингу.
Суд зазначає, що відповідно до статті 1 Закону України «Про фінансовий лізинг», фінансовий лізинг - вид правових відносин, за якими лізингодавець зобов`язується відповідно до договору фінансового лізингу на строк та за плату, визначені таким договором, передати лізингоодержувачу у володіння та користування як об`єкт фінансового лізингу майно, що належить лізингодавцю на праві власності та набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем, або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов, а також які передбачають при цьому додержання принаймні однієї з ознак (умов) фінансового лізингу, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 5 цього Закону.
Частиною 4 статті 6 Закону України «Про фінансовий лізинг`визначено, що об`єкт фінансового лізингу підлягає реєстрації у випадках та порядку, передбачених законодавством.

VI. Мотиви суду
Відповідно до ст. 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено та не заперечувалось учасниками справи, що на момент виникнення спірних правовідносин АТ КБ «ПРИВАТБАНК» внесено до Єдиного державного реєстру боржників. Третьою особою також визнається неможливість реєстрації транспортного засобу за позивачем у зв`язку із перебуванням банку в Єдиному державного реєстру боржників.
Згідно зі статтею 34 Закону № 3353-ХІІ у разі звернення особи, яка внесена до Єдиного реєстру боржників, для здійснення перереєстрації, зняття з обліку транспортного засобу з метою його відчуження територіальні органи Міністерства внутрішніх справ України зобов`язані відмовити у вчиненні реєстраційної дії, про що не пізніше наступного робочого дня повідомити зазначений у Єдиному реєстрі боржників орган державної виконавчої служби або приватного виконавця із зазначенням відомостей про такий транспортний засіб.
Пунктом 15 Порядку № 1388 визначено, що у разі надходження до сервісного центру МВС звернення щодо транспортного засобу, відомості про власника якого містяться в Єдиному реєстрі боржників, перереєстрація транспортного засобу не здійснюється, крім випадків, коли: перереєстрація транспортного засобу не пов`язана з його відчуженням; транспортний засіб придбано на електронному аукціоні в порядку, встановленому статтею 61 Закону України «Про виконавче провадження»; транспортний засіб отримано в рахунок погашення боргу в порядку, встановленому статтею 61 Закону України «Про виконавче провадження»; транспортний засіб придбано в порядку, встановленому статтею 30 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»; транспортний засіб безоплатно отримано відповідно до пункту 14 Порядку розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2002 року № 985.
Встановлена Законом України «Про дорожній рух» та Порядком № 1388 заборона на здійснення перереєстрації та зняття з обліку транспортного засобу, зареєстрованого за особою, яка є боржником та перебуває в Єдиному реєстрі боржників, покликана убезпечити вибуття майна такої особи боржника.
При цьому зазначені норми не перебувають у безпосередній залежності від пункту 41 Порядку № 1388, яким забороняється перереєстрація на нового власника та зняття з обліку транспортних засобів, які перебувають в розшуку або щодо яких у Єдиному реєстрі транспортних засобів є відомості про накладення арешту або заборону на зняття з обліку та/або перереєстрацію на підставі судового рішення чи постанови державного або приватного виконавця, та підлягають застосуванню безпосередньо за наявності підстав перебування власника транспортного засобу, як особи на яку зареєстровано такий транспортний засіб, в Єдиному реєстрі боржників.
У даному випадку дії позивача щодо перереєстрації транспортного засобу спрямовані на завершення процедури відчуження майна від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до позивача за результатами виконання договору фінансового лізингу.
Відповідно до статті 41 Конституції України, статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Статтею 328 ЦК України врегульовано, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для визнання за позивачем права власності на вказаний автомобіль, з метою захисту його прав як споживача.
Зважаючи на встановлені судом фактичні обставини справи, та правовідносини, що виникли між сторонами, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

VII Розподіл судових витрат
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
При звернені до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2040,00 гривень.
Оскільки рішення ухвалено на користь позивача, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 321, 328, 392, 627, 806 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про фінансовий лізинг», статтями 4,12-13,81-82,89,141,258-259,263-266,352,354-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», третя особа: Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях про визнання права власності на транспортний засіб - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на транспортний засіб автомобіль Hyundai Accent RB 1.6 DOHC, рік випуску 2012, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер автомобіля НОМЕР_2 .
Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2040,00 (дві тисяч сорок) гривень. 
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційні скарги на рішення подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Реквізити учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).
Відповідач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ЄДРПОУ 14360570).
Третя особа: Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Дніпропетровській області (адреса: 49041, м. Дніпро, проспект Праці, буд. 16, ЄДРПОУ 45291657).
Повний текст рішення складено 07.11.2025.

Суддя Тетяна ГУРТОВА