Справа № 456/679/26
Провадження № 2-о/456/91/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2026 року місто Стрий 

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Валовін Ю. В. ,
з участю секретаря Байко В.З.,
заявниці ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрию справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:
Стислий виклад позицій сторін та учасників справи. 
Заявниця звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності трудової книжки, серії НОМЕР_1 від 27.07.1981 та диплому про освіту, серії НОМЕР_2 від 22.07.1981 заявниці, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що 03.11.2025 року заявниця ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області для призначення пенсії рішення за віком. Однак 10.11.2025 отримала рішення про відмову у призначенні пенсії, оскільки при перевірці документів працівником пенсійного фонду було виявлено кілька розбіжностей, а саме: у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 27.07.1981 на титульній сторінці відтиск печатки, який її посвідчує, непридатний для сприйняття змісту, а у дипломі про освіту серії НОМЕР_2 від 22.07.1981, на українській мові прізвище, ім?я і батькові « ОСОБА_2 » не відповідає прізвищу, імені та по батькові, які зазначені у витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу як « ОСОБА_3 ». В адміністративному порядку заявниця не може вирішити дане питання, оскільки архіви знаходяться на тимчасово окупованій території України, у зв?язку з вищевикладеним, заявниця змушена звернутися до суду, оскільки встановлення даних фактів необхідне для оформлення пенсії за віком.
Представник заінтересованої особи ОСОБА_12 подав клопотання про проведення розгляду справи за його відсутності на підставі наявних у справі матеріалів, рішення по справі просив прийняти відповідно до вимог чинного законодавства. 

Заяви (клопотання) учасників справи.
25.02.2026, 02.04.2026 представник заінтересованої особи ОСОБА_12, скориставшись системою «Електронний суд» подав клопотання про проведення розгляду справи за його відсутності /а.с. 19-23, 33-37/.
26.03.2026 заявниця ОСОБА_1 подала заяву про уточнення вимог заяви /а.с. 31-32/.
Будь-яких інших заяв та/чи клопотань від учасників справи не надходило.

Процесуальні дії у справі.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.02.2026 головуючим суддею у справі визначено суддю Валовін Ю.В. /а.с. 14/.
На виконання вимог ч. 6, 8 ст. 187 ЦПК України, суддею вжито заходів для отримання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності - заявниці ОСОБА_1 , в результаті чого на запит суду із Єдиного державного демографічного реєстру надійшла відповідь про зареєстроване місце проживання заявника /а.с. 15/.
Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 05.02.2026 заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 02.03.2026 /а.с. 16/.
Розгляд справи відбувся 02.03.2026 за участі заявниці ОСОБА_1 .
Відповідно до ч. 1 ст. 244 ЦПК України після судових дебатів суд оголошує про перехід до стадії ухвалення судового рішення та час його проголошення в цьому судовому засіданні. У виняткових випадках залежно від складності справи суд може відкласти ухвалення та проголошення судового рішення на строк не більше десяти днів з дня переходу до стадії ухвалення судового рішення, оголосивши дату та час його проголошення.
За наслідком судового засідання 02.03.2026 суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та визначив час його проголошення 12.03.2026 о 14:00 год.
Ухвалою суду від 12.03.2026 постановлено повернути справу до стадії судового розгляду, судове засідання призначено на 06.04.2026 /а.с. 27/.
Розгляд справи відбувся 06.04.2026 за участі заявниці ОСОБА_1 .
Заявниця ОСОБА_1 підтримала уточнені вимоги заяви в повному обсязі, просила такі задовольнити.
Протокольною ухвалою від 06.04.2026 суд задовольнив клопотання заявниці ОСОБА_1 про уточнення вимог заяви.
Представник заінтересованої особи ОСОБА_12 в судове засідання не з`явився, подав клопотання про проведення розгляду справи за його відсутності на підставі наявних у справі матеріалів, рішення по справі просив прийняти відповідно до вимог чинного законодавства. 
За наслідком судового засідання 06.04.2026 суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та визначив час його проголошення 09.04.2026 о 11:30 год.
Згідно з ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Враховуючи вищенаведене, дата ухвалення рішення у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення є дата складення повного судового рішення 09.04.2026.
Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Фактичні обставини встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що диплом серії НОМЕР_2 від 22.07.1981, реєстраційний № 2217, виданий середнім професійно-технічним училищем № 5 м. Рубіжнього Ворошиловградської області, про те, що     ОСОБА_2 01.09.1978 року вступила і 22.07.1981 року закінчила повний курс професійно-технічного училища № 5 за професією «Продавець продовольчих товарів широкого профілю» та здобула загальну середню освіту /а.с. 13/.
Крім того, судом встановлено, що трудова книжка серії НОМЕР_1 видана на ім`я російською мовою (закреслені прізвища  ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ),   ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , освіта середня, професія, спеціальність продавець, дата заповнення 22.07.1981 /а.с. 11-13/.
Відповідно до записів у трудовій книжці під № 1, № 2 вбачається, що з 01.09.1978 по 22.07.1981 ОСОБА_2 навчалась у ПТУ № 5, м. Рубіжне, диплом № НОМЕР_3 /а.с. 11/.
Судом встановлено, що     ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданим повторно, запис поновлено, Стрийським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України 07.01.2026 /а.с. 7/.
Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00038009304 від 30.12.2022 вбачається, що 10.09.1983 ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_7 , прізвище, ім`я, по батькові заявниці після реєстрації шлюбу ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 шлюб було розірвано /а.с. 9/.
Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00038009420 від 30.12.2022 вбачається, що 10.09.1983 ОСОБА_8 уклала шлюб з ОСОБА_9 , прізвище, ім`я, по батькові заявниці після реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 шлюб було розірвано /а.с. 10/.
З паспорта громадянина України № НОМЕР_5 , вбачається, що такий виданий 13.11.2018 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 5/.
Рішенням № НОМЕР_6 від 10.11.2025 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком, оскільки відтиск печатки, якою посвідчено титульну сторінку трудової книжки серії НОМЕР_1 , непридатний для сприйняття змісту, крім того не зараховано період навчання згідно диплому № НОМЕР_3 від 22.07.1981 з 01.09.1978 по 22.07.1981, оскільки ім`я особи, зазначене як ОСОБА_10 , не відповідає Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища українською мовою - ОСОБА_11 /а.с. 8/.
Відтак судом встановлено, що спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з допущеною помилкою під час запису імені у дипломі про освіту та нечитабельності печатки, якою засвідчується видача трудової книжки.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення (пункт 5 частини другої статті 293 ЦПК України).
До таких фактів законодавець у статі 315 ЦПК України відносить: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Отже, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.
Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2018 у справі № 761/16799/15-ц (провадження № 14-139цс18), у постанові від 10.04.2019 у справі №320/948/18.
У пункті 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» міститься роз`яснення про те, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Поряд з цим, суд може встановити факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, трудової книжки, іншого документу, що посвідчує трудовий стаж. 
У разі, коли установи, які видали правовстановлюючі документи, не можуть виправити допущені в них помилки, особи мають право звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа відповідно положень вищезазначеної норми.
При розгляді цих справ суд встановлює саме належність особі документа, а не тотожність осіб, які неоднаково названі у різних документах.
Така позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 08 грудня 2021 року у справі № 464/6696/20 (провадження № 61-13755св21).
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
З огляду на наведене, судом може бути встановлено факт належності особі трудової книжки, як документа, що підтверджує трудовий стаж та дає право на призначення пенсії.
Згідно з пунктом 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29 липня 1993 року (в редакції наказу Мінпраці та соцполітики № 259/34/5 від 08 червня 2001 року) заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу.
До трудової книжки вносяться відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження.
Першу сторінка (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.
З наведеного вбачається, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення трудової книжки і законом не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки.
На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Неточні записи у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займала позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21 лютого 2018 року у справі № 687/975/17.
Так, досліджені в судовому засіданні диплом серії НОМЕР_2 від 22.07.1981, реєстраційний № 2217, виданий середнім професійно-технічним училищем № 5 м. Рубіжнього Ворошиловградської області, трудова книжка серії НОМЕР_1 від 27.07.1981, свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 , витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00038009304, № 00038009420 від 30.12.2022, паспорт громадянина України № НОМЕР_5 дають підстави стверджувати поза всяким сумнівом, що всі ці документи належать одній особі.
Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України).
Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
У суду відсутні підстави ставити під сумнів істинність фактів, зазначених у згаданих документах, оскільки такі відповідають і не суперечать обставинам, відомості про які містяться в зібраних по справі доказах. 
На підставі досліджених доказів у справі, які оцінено за вимогами допустимості, належності, достатності та взаємного зв`язку, судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить трудова книжка, серії НОМЕР_1 від 27.07.1981 та диплом про загальну середню освіту серії НОМЕР_2 від 22.07.1981, реєстраційний № 2217.
Встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки дасть їй можливість реалізувати своє право на пенсію за віком.

Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом, таким чином судові витрати слід віднести на рахунок заявника.
Керуючись ст. 293, 294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючого документа - диплому про загальну середню освіту серії НОМЕР_2 від 22.07.1981, реєстраційний № 2217. 
Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючого документа - трудової книжки, серії НОМЕР_1 від 27.07.1981. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Сторони у справі:
Заявниця: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 .
Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, ЄДРПОУ 13322403, юридична адреса: 21005, м. Вінниця Вінницької області, вул. Зодчих, 22.

Суддя      Юлія ВАЛОВІН