ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 676/5645/25
Провадження № 22-ц/820/113/26

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Талалай О.І., Янчук Т.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою  ОСОБА_1  на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 6 жовтня 2025 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (далі – ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», товариство) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» зазначило, що 16 червня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі – ТОВ «Мілоан») і  ОСОБА_1 уклали в електронній формі договір про споживчий кредит №3754909 (далі – кредитний договір), за умовами якого ТОВ «Мілоан» надало відповідачці кредит у розмірі 10 000 грн, а та, у свою чергу, зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти та комісію згідно з графіком платежів. На підставі договору відступлення прав вимоги №76-МЛ від 29 вересня 2021 року ТОВ «Мілоан» відступило позивачеві за плату право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором. Відповідачка не виконала зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим на дату відступлення права вимоги новому кредитору виникла заборгованість у розмірі 47 000 грн, яка складається з 10 000 грн простроченої заборгованості за сумою кредиту, 35 100 грн простроченої заборгованості за сумою відсотків, 1 900 грн простроченої заборгованості за комісією.
За таких обставин ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» просило суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь 47 000 грн заборгованості за кредитним договором, 2 422 грн 40 коп. витрат зі сплати судового збору та 7 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 6 жовтня 2025 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором в сумі 45 100 грн і витрати за надання правничої допомоги в сумі 3 000 грн.
В решті позову відмовлено.
Компенсовано ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, судовий збір у розмірі 2 324 грн 47 коп.
Суд керувався тим, що  ОСОБА_1 не виконала зобов`язання за кредитним договором, а тому з неї на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» як нового кредитора слід стягнути заборгованість, яка складається з 10 000 грн неповернутого кредиту та 35 100 грн нарахованих процентів. Умови кредитного договору щодо встановлення та стягнення комісії у розмірі 1 900 грн є нікчемними, а тому в цій частині позов не підлягає задоволенню. У зв`язку з розглядом справи товариство понесло витрати на професійну правничу допомогу, які, виходячи із засад реальності та співмірності, слід покласти на відповідачку у розмірі 3 000 грн. Оскільки ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи, то позивачу слід компенсувати витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених вимог.

Короткий зміст і узагальнені доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить змінити рішення суду першої інстанції в частині розміру заборгованості за кредитним договором і стягнути з неї на користь товариства 15 100 грн цієї заборгованості посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що за умовами кредитного договору ТОВ «Мілоан» надало  ОСОБА_1 кредит у розмірі 10 000 грн строком на 30 днів під 1,70% за кожний день користування кредитом. Оскільки ОСОБА_1 не виконала зобов`язання за кредитним договором, то розмір заборгованості складається з 10 000 грн неповернутого кредиту та 5 100 грн нарахованих процентів. Суд першої інстанції не з`ясував усі обставини справи, не застосував правильно норми чинного законодавства та нарахував проценти за межами строку кредитування.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

11 грудня 2025 року товариство подало відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 із порушенням установленого судом строку (5 грудня 2025 року). Водночас згідно з довідкою про доставку електронного документа (а.с. 111) ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» отримало копію ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі від 10 листопада 2025 року, в якій установлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, лише 24 грудня 2025 року.
Оскільки ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» пропустило строк на подання відзиву на апеляційну скаргу з поважних причин, то суд апеляційної інстанції поновив строк на подання цього відзиву та прийняв його до розгляду.
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, вказавши на його законність та обґрунтованість.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції

ОСОБА_1 не оскаржує рішення суду першої інстанції в частині відмови у позові про стягнення комісії, а тому згідно з частиною першою статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України) в апеляційному порядку в цій частині рішення суду не переглядається.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Статтею 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

16 червня 2021 року ТОВ «Мілоан» (кредитодавець) і ОСОБА_1 (позичальник) уклали в електронній формі кредитний договір, за умовами якого ТОВ «Мілоан» зобов`язалося надати відповідачці грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі 10 000 грн, а та, у свою чергу, зобов`язалася повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (пункти 1.1, 1.2 кредитного договору).
Кредитний договір укладений сторонами дистанційно шляхом пропозиції ОСОБА_1 укласти цей договір (анкета-заява №3754909) і прийняття пропозиції ТОВ «Мілоан». ОСОБА_1 підписала кредитний договір електронним підписом (одноразовим ідентифікатором V20289).
Пунктами 1.3, 1.4 кредитного договору встановлено, що кредит надається строком на 30 днів з 16 червня 2021 року; термін (дата) повернення кредиту, сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) – 16 липня 2021 року.
Згідно з пунктами 1.5.1, 1.5.2, 1.6 кредитного договору: комісія за надання кредиту – 1 900 грн, яка нараховується за ставкою 19,00 відсотків від суми кредиту одноразово; проценти за користування кредитом – 5 100 грн, які нараховуються за ставкою 1,70 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом; стандартна базова процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.
Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок (пункт 2.1 кредитного договору).
За змістом пункту 2.2.1 кредитного договору позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п. 1.5.1-1.5.2 договору, в термін (дату), вказаний в п. 1.4. У випадку якщо позичальник продовжує строк кредитування, вказаний в п. 1.3 договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою, визначеною п. 1.5.2, або проценти за стандартною (базовою) ставкою, визначною п. 1.6 договору, в сумі та на умовах, визначених п. 2.3 договору.
Нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей, передбачених п. 2.2.3 договору (пункт 2.2.2 кредитного договору).
Із положень пункту 2.3.1.1 кредитного договору слідує, що позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) товариством (далі – Правила). Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії, передбачені розділом 6 Правил, у тому числі сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту.
Відповідно до пункту 2.3.1.2 кредитного договору позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб, вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в пункті 1.6 цього Договору.
Того ж дня, тобто 16 червня 2021 року, ТОВ «Мілоан» перерахувало на картковий рахунок ОСОБА_1 (платіжна карта НОМЕР_1 ) 10 000 грн кредитних коштів.
Натомість, остання у встановлений кредитним договором строк не повернула грошові кошти та не сплатила проценти за користування ними.
Станом на 14 вересня 2021 року (закінчення строку кредитування з урахуванням пролонгації кредитного договору на 60 днів) розмір заборгованості за кредитним договором склав 45 100 грн, із яких – 10 000 грн тіло кредиту, 35 100 грн – проценти.
29 вересня 2021 року між ТОВ «Мілоан» і ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №76-МЛ, за умовами якого ТОВ «Мілоан» за плату відступило позивачеві своє право грошової вимоги до боржників за цілим рядом договорів, у тому числі право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Статтею 11 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
За змістом частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
В силу статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України, норми якої в силу частини другої статті 1054 ЦК України поширюються на кредитні відносини, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Із положень пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України слідує, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).
Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів.
За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів.
Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору.
Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами.
Відступлення права вимоги означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором і новим кредитором.
Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства.
Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором.
При укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору.
Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.
При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та від 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.
Зібрані докази вказують на те, що ТОВ «Мілоан» і ОСОБА_1 уклали в електронній формі кредитний договір, згідно з яким ТОВ «Мілоан» надало відповідачці кредит у розмірі 10 000 грн строком на 30 днів (до 16 липня 2021 року), з можливістю пролонгацією на 60 днів (до 14 вересня 2021 року), під 1,70% за кожний день користування кредитом протягом первісного строку кредитування та 5,00% за кожний день користування кредитом протягом продовженого (пролонгованого) строку кредитування.
ОСОБА_1 не повернула кредит і не сплатила проценти в установлений кредитним договором строк кредитування (14 вересня 2021 року), а тому ТОВ «Мілоан» обґрунтовано нарахувало заборгованість на цю дату.
Надалі ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 не виконала зобов`язання за кредитним договором, а тому з неї на користь нового кредитора – ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» слід стягнути вищевказану заборгованість за кредитом і процентами.
Суд першої інстанції правильно визначив розмір заборгованості за кредитним договором.
Посилання  ОСОБА_1 на те, що суд нарахував проценти за межами строку кредитування, суперечать фактичним обставинам справи. 
Суд першої інстанції з`ясував усі обставини справи, а його висновки відповідають цим обставинам. Також суд правильно визначився з правовими нормами, які регулюють спірні правовідносини. Доводи апеляційної скарги про неправильне застосування норм матеріального права є безпідставними.

3. Висновки суду апеляційної інстанції

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись статтями 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

ухвалив:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення
Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 6 жовтня 2025 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Судді: О.І. Ярмолюк

О.І. Талалай

Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції – Пилипенко І.О.  
Доповідач – Ярмолюк О.І.       Категорія 27