Справа № 296/13291/25
2-о/296/33/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

04 лютого 2026 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі: головуючої судді Петровської М.В., розглянувши цивільну справу за заявою  ОСОБА_1 , заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту, що має юридичне значення, -
встановив:
ОСОБА_1 звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира із заявою, відповідно до змісту якої просить встановити факт загибелі (смерті) ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану, що мало місце 18.01.2023 року.
В обґрунтування поданої заяви зазначає, що він є чоловіком ОСОБА_2 , що підтверджується рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 11.04.2024. Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 390 о/с від 20.07.2021 призначено ОСОБА_2 на посаду радника Міністра Патронатної служби. Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 515 о/с від 03.08.2022 переведено ОСОБА_2 на посаду заступника керівника Патронатної служби. 18.01.2023 о 07 год. 58 хв. вертоліт EC225 LP Super Puma бортовий номер № НОМЕР_1 з групою працівників МВС у складі семи осіб на чолі з Міністром внутрішніх справ України Монастирським Д.А., та в тому числі заступника керівника Патронатної служби МВС України ОСОБА_2 , вилетів із «Нових Петрівців». О 08 год. 10 хв. 18.01.2023 вертоліт зазнав авіакатастрофи, внаслідок чого загинула уся мобільна оперативна група МВС України, в складі якої була ОСОБА_2 . За даним фактом Службою безпеки України було розпочато кримінальне провадження № 42023110000000010 від 18.01.2023, яке в подальшому передано до Державного бюро розслідувань. Актом розслідування від 21.02.2023, що затверджений Головою Державної служби з питань праці встановлено: падіння гвинтокрилу з працівниками МВС сталося у робочий час під час виконання своїх посадових обов`язків; загибель ОСОБА_2 сталася в робочий час, під час виконання посадових обов`язків внаслідок авіаційної події. Вказує, що ОСОБА_2 працювала безпосередньо в найтіснішому колі команди Міністра внутрішніх справ України, постійно брала участь в заходах за участі Міністра, в тому числі й на території, що прилегла до зони бойових, брала участь в нарадах та заходах, що направлені на зміцнення національної безпеки та оборони України, координувала в межах своїх повноважень та доручень Міністра діяльність органів, що підпорядковані МВС, отримувала високі нагороди. Таким чином займана ОСОБА_2 посада, виконувана нею робота та відвідувані заходи були безпосередньо пов`язані із участю у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану, зокрема й ІНФОРМАЦІЯ_3 під час робочої поїздки у складі мобільної оперативної групи МВС України у прифронтову зону. Метою встановлення факту загибелі ОСОБА_2 під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану, є необхідність звернення заявника, як члена сім`ї загиблої, з рішенням суду та відповідною заявою на ім`я голови комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, оскільки він перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 . В іншому порядку, окрім судового, встановити факт неможливо, оскільки постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 підтвердження факту, про встановлення якого просить заявник, можливе лише за рішенням суду.
Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира від 11.12.2025 у даній справі відкрито провадження за правилами окремого провадження та призначено судове засідання.
Заявник ОСОБА_1 подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, вимоги заяви підтримує та просить її задовольнити.
Від представника заінтересованої особи - ІНФОРМАЦІЯ_4 надійшла заява, в якій просить розгляд справи провести без його участі, проти позовних вимог не заперечує.
Частиною третьою статті 294 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) встановлено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.
У відповідності до положень ч.3 ст.211, ч.1 ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе провести судовий розгляд справи без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу та на основі наявних у суду матеріалів.
Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду заяви, суд дійшов наступних висновків.
Cудом встановлено, що наказом Міністерства внутрішніх справ України № 390 о/с від 20.07.2021 призначено ОСОБА_2 на посаду радника Міністра Патронатної служби та наказом Міністерства внутрішніх справ України № 515 о/с від 03.08.2022 переведено ОСОБА_2 на посаду заступника керівника Патронатної служби.
Під час роботи в Міністерстві внутрішніх справ України заступник керівника Патронатної служби ОСОБА_2 відряджалася до:
- Головного управління Національної поліції України в Запорізькій області відповідно до наказу МВС України № 389 від 30.09.2022 у зв`язку із службовою необхідністю; 
- Головного управління Національної поліції України в Кіровоградській області відповідно до наказу МВС України № 441 від 25.10.2022 у зв`язку із службовою необхідністю; 
- м.Париж Французької Республіки відповідно до наказу МВС України № 427 від 26.10.2021 для участі в урочистостях з нагоди 50-річчя створення Групи зі співробітництва у боротьбі проти зловживання наркотиками та їх незаконного обігу та для проведення ряду двосторонніх зустрічей з представниками державних органів, французьких компаній;
- додаткового пункту управління апарату Міністерства внутрішніх справ України відповідно до наказу МВС України № 80 від 25.02.2022 з метою забезпечення особистої безпеки; 
- додаткового пункту управління апарату Міністерства внутрішніх справ України відповідно до наказу МВС України № 100 від 23.03.2022 з метою забезпечення особистої безпеки; 
- додаткового пункту управління апарату Міністерства внутрішніх справ України відповідно до наказу МВС України № 113 від 30.03.2022 з метою забезпечення особистої безпеки;
- Донецької (м. Краматорськ) та Луганської (м. Сєвєродонецьк) обласних військових адміністрацій відповідно до наказу МВС України № 130 від 22.04.2022 у зв`язку із службовою необхідністю.
За час роботи в Міністерстві внутрішніх справ України ОСОБА_2 неодноразово отримувала відзнаки, зокрема: 
- цінний подарунок відповідно до розпорядження Голови Верховної Ради України № 1090-к від 13.10.2022 за вагомі особисті досягнення в професійній діяльності, бездоганну працю, сумлінне виконання службових обов`язків та з нагоди Дня захисників та захисниць України; 
- відзнаку МО України медаллю «За сприяння Збройним Силам України» відповідно до Наказу Міністра оборони України від 25.08.2022 № 778; 
- пам`ятний знак Управління державної охорони України «За доблесть» від жовтня 2022 року; 
- ювілейний пам`ятний знак «100 років Національній академії внутрішніх справ» відповідно до наказу ректора НАВС від 24.01.2022 № 374; 
- заохочувальну відзнаку ГУР МОУ «вогнепальна зброя».
Наказом Міністра внутрішніх справ України ОСОБА_3 від 2022 року «Про перевезення повітряними суднами» наказано Державній службі з надзвичайних ситуацій: подати 18.01.2023 о 08:00 до ЗПМ «Козин» вертоліт для забезпечення перельоту мобільної оперативної групи МВС (усього - 12 осіб) та здійснити переліт за маршрутом: ЗПМ «Козин» - аеродром «Полтава» - ЗПМ «Ізюм» - аеропорт «Дніпро» - ЗПМ «Козин»; забезпечити виконання злету вертольота для перельоту робочої групи МВС, зазначеної в пункті 1 цього наказу, у зворотному напрямку за рішенням керівника групи (Міністр внутрішніх справ України).
Доповідною запискою № 81 01/02-164/81 02/01 від 17.01.2023 в.о. командира Спеціального авіаційного загону Володимира Леонова на ім`я Начальника Управління авіації та авіаційного пошуку і рятування стосовно виконання доручення начальника Управління авіації та авіаційного пошуку і рятування від 17.01.2023 № 19-32/19 щодо виконання повітряного перевезення мобільної оперативної групи МВС до Харківської та Дніпропетровської області, повідомлено, що з вказаною метою 18-19 січня 2023 року підготовлено екіпаж вертольота EC225LP № 54.
18.01.2023 приблизно о 08 год. 10 хв. у м. Бровари відбулося падіння гвинтокрила «EC225 LP Super Puma» Державної служби України з надзвичайних ситуацій, у результаті якого загинуло вище керівництво Міністерства внутрішніх справ: глава МВС Монастирський Д., його перший заступник ОСОБА_4 , державний секретар МВС ОСОБА_5 та інші особи.
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 20.01.2023. 
Згідно акту розслідування Комісії від 17.02.2023, затвердженого Головою Державної служби з питань праці 21.02.2023, встановлено, що внаслідок падіння гвинтокрила ІНФОРМАЦІЯ_3 загинула ОСОБА_2 та нещасний випадок стався в робочий час, під час виконання нею посадових обов`язків.
Відповідно до висновку експерта КЗ КОР «Київське обласне бюро судово-медичної експертизи» № 121/П1 від 21.04.2023, причиною смерті ОСОБА_2 , 1996 р.н., могла бути поєднана, комбінована травма тіла (дія тупих предметів та дія високої температури), характер та особливості якої вказують на те, що вона утворилась незадовго до смерті, можливо в строк та при обставинах, що вказані в постанові, а саме під час аварії повітряного транспорту (гелікоптера), контактом тіла з тупими предметами деталей салону гелікоптера з подальшим викиданням його назовні та контактом з поверхнею приземлення, а також одночасно дією високої температури на тіло.
Рішенням Корольовського районного суду міста Житомира від 11.04.2024 у справі №296/1436/24 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Встановлено факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім`єю без шлюбу у період з 01.02.2019 по дату смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Рішення суду набрало законної сили 13.05.2024.
ОСОБА_1 , згідно з тимчасовим посвідченням військовозобов`язаного № НОМЕР_3 , за станом здоров`я придатний до військової служби, та його взято на військовий облік в ІНФОРМАЦІЯ_5 з 14.06.2018.
Посилаючись на приписи п.4 ч.3 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою КМУ від 16.05.2024 № 560, заявник вказує, що метою встановлення факту загибелі ОСОБА_2 під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану, є необхідність отримання ним відстрочки від призову на військову службу.
Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли, суд зазначає наступне.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Частиною другою статті 315 ЦПК України закріплено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Згідно п.4 ч.3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають також жінки та чоловіки, чиї близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати або рідний (повнорідний, неповнорідний) брат чи сестра) загинули або зникли безвісти за особливих обставин під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану.
Пунктом 58 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 (далі також Порядок № 560) передбачено, що за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5, військовозобов`язаних СБУ чи розвідувальних органів) особисто через центри надання адміністративних послуг подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу за місцем перебування на військовому обліку заяву про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
За змістом пп.4 п.2 «Частина третя статті 23 Закону» додатка 5 до Порядку № 560, жінки та чоловіки, чиї близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати або рідний (повнорідний, неповнорідний) брат чи сестра) загинули або зникли безвісти за особливих обставин під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час воєнного стану мають подати наступні документи: 
- що підтверджують родинні зв`язки (у тому числі посвідчення члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України або посвідчення члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни, в якому проставляється відмітка про норму Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, на підставі якої особі надано статус, або витяг із Єдиного державного реєстру ветеранів війни), витяг із Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин; 
- які підтверджують факт загибелі (смерті) під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях або забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час воєнного стану (у тому числі сповіщення або копія акта службового розслідування, або витяг із наказу про виключення із списків особового складу (із зазначенням підстави), або висновок судово-медичної експертизи (крім випадків, коли особа зникла безвісти), який підтверджує загибель (смерть) особи під час участі в антитерористичній операції), витяг із Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, або рішення суду про оголошення особи померлою.
Згідно п.6 ч.1 ст.10-1 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” (в редакції, що діяла на момент смерті ОСОБА_2 ) до сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України належать: сім`ї осіб, які загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
В свою чергу, процедуру отримання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України врегульовано Порядком надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2015 р. № 740 (Порядок № 740).
Отже, законодавством встановлено чіткий порядок отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язаних осіб, близькі родичі яких (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати або рідний (повнорідний, неповнорідний) брат чи сестра) загинули під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час воєнного стану і він передбачає обов`язкове подання ОСОБА_1 , серед інших, документів через центр надання адміністративних послуг на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу за місцем перебування на військовому обліку:
1) що підтверджують статус члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України або витяг із Єдиного державного реєстру ветеранів війни (де зазначено про такий статус);
2) що підтверджують факт загибелі (смерті) під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях або забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час воєнного стану.
У цій справі заявник ОСОБА_1 просить встановити факт загибелі ОСОБА_2 під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану.
Разом з тим, як встановлено судом із КП «Д-3», і про що не вказує ОСОБА_1 у своїй заяві, в провадженні Корольовського районного суду міста Житомира перебувала справа № 296/2461/25 за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та Міністерство у справах ветеранів України, в якій він просив встановити факт загибелі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок травми, одержаної під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України під час дії воєнного стану, що мало місце 18.01.2023. 
Метою встановлення факту у справі № 296/2461/25 вказував звернення з рішенням суду до міжвідомчої комісії Міністерства у справах ветеранів України для отримання статусу члена сім`ї загиблого Захисника України.
Рішенням Корольовського районного суду міста Житомира у справі № 296/2461/25 від 10.06.2025, яке набрало законної сили 11.07.2025, у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.
В мотивувальній частині рішення суду від 10.06.2025 (п.51) суд дійшов висновку, що встановлення заявленого ОСОБА_1 факту не породжуватиме для нього юридичних наслідків, оскільки не створить правових підстав для встановлення заявнику статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, оскільки на момент смерті ОСОБА_2 , заявник не перебував з нею у шлюбі, а визнання судом факту його проживання однією сім`єю із ОСОБА_2 за відсутності реєстрації шлюбу не є підставою визнання його одним із подружжя відповідно до СК України та Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”.
Отже, у рішенні суд констатував, що ОСОБА_8 не може набути статусу члена сім`ї загиблого Захисника чи Захисниці України за Законом України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”.
Разом з тим, встановлення судом у цій справі № 296/13291/25 факту загибелі ОСОБА_2 під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час воєнного стану за відсутності документів, що підтверджують статус члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, не породжуватиме для заявника юридичних наслідків, оскільки не створить правових підстав для відстрочки заявнику від призову на військову службу.
Більш того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян.
Таким чином, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:
- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;
- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;
- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);
- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.
Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 752/20365/16-ц, від 05 грудня 2019 року у справі № 750/9847/18, від 03 лютого 2021 року у справі № 644/9753/19, від 16 червня 2021 року у справі № 643/6447/19/19, від 08 вересня 2021 року у справі № 641/5187/20.
Згідно статті 318 ЦПК України у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.
Отже, суди встановлюють юридичні факти тільки у разі, коли особою вчинено всі можливі заходи по отриманню необхідних документів. І тільки у разі наявності об`єктивних причин, які не залежать від волі особи, що обумовлюють неможливість отримання документу на підтвердження юридичного факту, такий факт може встановити суд у порядку окремого провадження, і такі факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.
Звертаючись до суду з заявою про встановлення факту загибелі ОСОБА_2 під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану, ОСОБА_1 посилався на те, що встановлення юридичного факту необхідно йому для подальшого оформлення відстрочки від мобілізації.
Будь-яких доказів звернення до ІНФОРМАЦІЯ_6 та отримання відповіді, відмови (з яких підстав) вказаної заінтересованої особи щодо відстрочки ОСОБА_1 від призову на військову службу, а отже і необхідності встановлення факту загибелі ОСОБА_2 в судовому порядку, від якого залежить настання певних юридичних наслідків, до суду не надано.
Враховуючи вищевикладене у сукупності, відсутні підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту загибелі ОСОБА_2 під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану.
Керуючись ст.ст.259, 263-265, 268, 273, 315, 318 ЦПК України, -
ухвалив:
У задоволенні заяви  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ), заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про встановлення факту, що має юридичне значення, - відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 12.02.2026.

Суддя М. В. Петровська