ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 року	Львів	Справа № 300/5392/23 пров. № А/857/4936/26	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Мандзія О.П.,
суддів Гудима Л.Я., Качмара В.Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2025 року у справі № 300/5392/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі – апелянт, позивач) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач) про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.11.2023 позов задоволено повністю. Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати позивачу додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100 000 гривень за березень і квітень 2023 року, у зв`язку з пораненням (травмою), пов`язаним із захистом Батьківщини, при цьому отриманим, перебуваючи безпосередньо в районах ведення (здійснення) активних бойових дій, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора.
Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100 000 гривень за березень і квітень 2023 року, у зв`язку з пораненням (травмою), пов`язаним із захистом Батьківщини, при цьому отриманим, перебуваючи безпосередньо в районах ведення (здійснення) активних бойових дій, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора.
Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо затримки розрахунку при звільненні позивача за період з 29.05.2023 по 20.06.2023 та стягнуто з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 29.05.2023 по 20.06.2023.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.02.2024 апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.11.2023 у справі №300/5392/23 повернуто скаржнику.
20.01.2025 ОСОБА_1 подав до суду заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.11.2023 у справі №300/5392/23. В обґрунтування вказаної заяви зазначено, що судове рішення у справі відповідачем до сьогодні не виконано, а тому є необхідність встановлення судового контролю за його виконанням.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.01.2025, заяву позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.11.2023 у справі №300/5392/23 задоволено. Встановлено судовий контроль за виконанням рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.11.2023 у справі №300/5392/23. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 в строк у строк до 28.02.2025 включно подати до Івано-Франківського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.11.2023 у справі №300/5392/23.
У зв`язку із тим, що відповідачем вживались заходи для виконання рішення, проте фактично рішення суду є невиконаним, ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09.04.2025 повторно зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 подати до суду звіт про виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.11.2024 по справі №300/5392/23 протягом місяця з дати отримання копії цієї ухвали.
22.05.2025 на електронну адресу суду відповідачем подано повідомлення від 21.05.2025 №2084 про обставини, які ускладнюють виконання рішення суду від 02.11.2023 та заходи, які вживаються для виконання рішення суду військовою частиною НОМЕР_1 , зокрема, зазначено, що 05.05.2025 військовою частиною НОМЕР_1 було повторно надіслано до начальника забезпечувального фінансового органу (відповідальному за бюджетну підпрограму) військової частини НОМЕР_2 основну заявку-розрахунок на фінансування для виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, виконання рішень судів та видатків за КЕКВ 2800 «Інші видатки» за напрямом грошового забезпечення військової частини НОМЕР_1 на травень 2025 року в яку включений ОСОБА_1 . Також зазначено, що 12.05.2025 військовою частиною НОМЕР_1 надіслано лист на ім`я командира військової частини НОМЕР_2 (через начальника фінансово-економічної служби) за вих. №1945 з проханням у найкоротший термін (до 20.05.2025) надати на адресу військової частини НОМЕР_1 підтверджуючі документи про проведену виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 . Окрім того, представник відповідача наголосив, у вищезазначеному листі військова частина НОМЕР_1 у разі нездійснення даної виплати, просила повідомити та надати письмову інформацію на адресу військової частини НОМЕР_1 із зазначенням причин про неможливе виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.11.2023 та які заходи будуть вжиті в частині здійснення виплат ОСОБА_1 з метою подальшого інформування суду.
28.05.2025 позивач подав суду заяву про накладення штрафу на керівника Військової частини НОМЕР_1 в порядку статті 382-3 КАС України.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.06.2025, відмовлено у прийнятті звіту Військової частини НОМЕР_1 , викладеного у формі повідомлення від 21.05.2025 №2084 про обставини, які ускладнюють виконання рішення суду від 02.11.2023 та заходи, які вживаються для виконання рішення суду військовою частиною НОМЕР_1 щодо виконання рішення в адміністративній справі №300/801/24.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 подати до суду звіт про виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.11.2024 по справі №300/5392/23 протягом місяця з дати отримання копії цієї ухвали.
21.07.2025 відповідачем подано повідомлення від 11.07.2025 №2821 про обставини, які ускладнюють виконання рішення суду від 02.11.2023 та заходи, які вживаються для виконання рішення суду військовою частиною НОМЕР_1 .
Ухвалою від 21.11.2025 прийнято звіт військової частини НОМЕР_1 про виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду по справі №300/5392/23.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою позивач оскаржив таку в апеляційному порядку та вказав, що фактично основним мотивом винесеного судового рішення про прийняття звіту є те, що військовою частиною НОМЕР_1 було здійснено всі можливі заходи в частині здійснення нарахувань позивачу. Однак це не відповідає дійсності, адже відповідачем вчинено тільки поверхнево деякі заходи і то тільки через те, як стверджує позивач, що ним зініційовано спочатку виконавче провадження, а потім подано заяву про встановлення судового контролю та накладення штрафу на керівника відповідача. Рішення суду станом н момент подання апеляційної скарги залишається невиконаним. А тому суд першої інстанції дійшов невірного висновку щодо прийняття звіту про виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду у цій справі.
Апелянт, серед іншого, також стверджує про те, що оскільки обставини, викладені у повідомленні є тільки дублюванням тих нікчемних пояснень, які вже впродовж півтори року відповідачем зазначаються та які не зумовлюють реальне виконання судового рішення, апелянт звернувся із відповідною заявою до суду 
Крім того, відповідачем тільки 2-3 рази здійснювалися заходи, зокрема направлялися листи, заявки-розрахунку, для виплати коштів позивачу, та тільки тоді коли ОСОБА_1 звертався про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення, проте реальних заходів спрямованих на виконання судового рішення вчинено не було.
З позиції апелянта вказане додатково свідчить про відсутність підстав для прийняття звіту про виконання судового рішення, оскільки рішення у цій справі все ж залишається невиконаним. Стверджує про відсутність підстав для прийняття звіту та наявність підстав для накладення штрафу на керівника військової частини НОМЕР_1 .
Апелянт просив скасувати ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.11.2025 у цій справі та прийняти рішення про відмову у прийнятті звіту Військової частини НОМЕР_1 про накладення на керівника суб`єкта владних повноважень – Військової частини НОМЕР_1 штрафу у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додаткового встановити новий строк для подання звіту відповідно до ч. 3 ст. 382-1 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України).
Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу. Відповідач обґрунтовуючи заперечення на апеляційну скаргу вказав про відсутність власного фінансування та статусу юридичної особи; вичерпність дій відповідача, оскільки ним вжито усіх можливих та залежних від нього заходів для виконання вказаного судового рішення; існування об`єктивної неможливості виконати відповідне судове рішення через відсутність бюджетних асигнувань; відсутність важелів впливу на забезпечувальний орган – військову частину НОМЕР_3 ; відсутність умислу виконати судове рішення та ускладненість комунікації через виконання бойових завдань безпосередньо в районах ведення бойових дій.
Стверджує, що відповідач не є суб`єктом який розпоряджається коштами, а тільки тим, хто формує потребу. Відповідач потребу сформував, заявку подав, вище командування проінформував, а інші законні інструменти у відповідача – відсутні. Отже, військова частина виконала свою частину процесуального обов`язку, а подальша затримка виплат пов`язана або з неперерахуванням коштів органами Казначейства або з ненаданням відповідних платіжних документів забезпечувальним органом до органів Казначейства. Військова частина НОМЕР_1 , не маючи статусу юридичної особи, власних рахунків, позбавлена будь-яких важелів впливу на ці процеси. Накладення штрафу на командира військової частини, якав повному складі виконує бойові завдання на території Донецької області в умовах відсічі збройної агресії російської федерації, за дії третіх осіб, є не тільки незаконним, а й несправедливим.
Відповідач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції від 21.11.2025 у цій справі – без змін.
Відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розгляд апеляційної скарги судом апеляційної інстанції здійснюється без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає задоволенню з наступних міркувань.
Так, приймаючи звіт військової частини НОМЕР_1 про виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду у справі №300/5392/23 суд першої інстанції керувався тим, що військовою частиною НОМЕР_1 було здійснено всі можливі заходи, в частині здійснення всіх нарахувань ОСОБА_1 та направлення пакету документів до військової частини НОМЕР_2 для виплат йому грошового забезпечення. Перевіривши звіт на відповідність вимогам статті 382-2 КАС України, суд першої інстанції вважав за необхідне прийняти даний звіт.
Надаючи оцінку вказаним обставинам, апеляційний суд зазначає таке.
Відповідно до ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.
Статтею 129-1 Конституції України проголошено, що судове рішення є обов`язковим до виконання.
Згідно з ч. 2 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Відповідно до ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень» від 21 листопада 2024 року № 4094-IX, який набрав чинності 19.12.2024 (далі - Закон №4094-ІХ), ст. 382 КАС України викладено у новій редакції.
Крім того, Кодекс адміністративного судочинства України доповнено статтями 381-1, 382-1, 382-2, 382-3.
Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Частиною 3 ст. 382-1 КАС України передбачено, що встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.
Згідно з ч. 1 ст. 382-2 КАС України суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду.
Частиною другою цієї статті визначено, що звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення має містити:
1) найменування суду першої інстанції, до якого подається звіт;
2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) особи, яка подає звіт, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;
3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб);
4) номер справи, в межах якої ухвалено відповідне судове рішення;
5) відомості про виконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, строк, порядок та спосіб його виконання;
6) у разі невиконання судового рішення: орієнтовні строки виконання такого рішення та їх обґрунтування; відомості про обставини, які ускладнюють виконання судового рішення суб`єктом владних повноважень, які заходи вжито та вживаються ним для їх усунення;
7) перелік документів та інших матеріалів, що додаються до звіту та підтверджують обставини, зазначені у ньому.
Відповідно до ч. 3 ст. 382-2 КАС України до звіту додаються:
1) довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо звіт поданий представником і такі документи раніше не подавалися;
2) докази направлення копій звіту та доданих до нього матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 44 цього Кодексу.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 382-3 КАС України суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.
Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.
У разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення (ч. 3 ст. 382 КАС України).
Половина суми штрафу стягується на користь заявника, інша половина - до Державного бюджету України (частина четверта статті 382 КАС України).
Згідно з ч. 5 ст. 382-2 КАС України суд за клопотанням суб`єкта владних повноважень може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, що підтверджують здійснення керівником такого суб`єкта владних повноважень дій, які спрямовані на виконання судового рішення та які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.
Якщо судове рішення стосується здійснення виплат (пенсійних, соціальних тощо), суд може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, які підтверджують відсутність бюджетних асигнувань у суб`єкта владних повноважень та вжиття його керівником всіх необхідних заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань, які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.
За приписами статті 382-3 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу (абзац перший частини першої цієї статті).
Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення (абзац перший частини другої цієї статті).
Якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але суб`єктом владних повноважень відповідне судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу (ч. одинадцята цієї статті).
Надаючи оцінку письмовим доказам, що долучені до матеріалів справи, апеляційний суд звертає увагу на те, що починаючи з 27.01.2025 у цій справі (встановлення судового контролю та зобов`язання подати звіт про виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.11.2023 у цій справі) відповідачем жодного разу не було подано звіту про виконання відповідного судового рішення, а одні лиш повідомлення про неможливість виконання судового рішення (від 27.02.2025, від 21.03.2025, від 21.05.2025, від 11.07.2025 (Т.1, а.с.215-221, Т2, а.с.10-12, а.с.20-23,а.с.51-55)). Вказані повідомлення є фактично аналогічними за змістом та у таких зазначено прохання врахувати наявність всіх викладених у таких повідомленнях обставин, які ускладнюють військовій частині НОМЕР_1 виконати рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.01.2025 у цій адміністративній справі.
Зокрема, покликається на те, що здійснення виплат грошових коштів військовослужбовцям не входить до повноважень військової частини НОМЕР_1 , а відповідач є структурним підрозділом Військової частини НОМЕР_2 і знаходиться в неї на забезпеченні. Відповідач не є розпорядником бюджетних коштів, а може тільки нараховувати грошове забезпечення без можливості проведення платежів. Зазначає, що за наявності рішення командира військової частини НОМЕР_1 про нарахування та виплату позивачу додаткової грошової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 за №168 у розмірі 100000 за березень і квітень 2023 року, у зв`язку з пораненням (травмою), пов`язаним із захистом батьківщини та вчинення ним дій, передбачених п. 1.5 правил №280 саме військова частина НОМЕР_2 в подальшому мала б подати до ІНФОРМАЦІЯ_1 заявку на виділення коштів для даних виплат на банківський рахунок позивача.
Відповідач стверджує, що розпоряднику коштів було неодноразово скеровано відповідний пакет документів для здійснення виплат ОСОБА_1 . На звернення відповідача до Військової частини НОМЕР_2 не надійшло жодної інформації від розпорядника щодо виплати коштів позивачу.
Рішення щодо встановлення судового контролю та накладення штрафу на командира Військової частини НОМЕР_1 є безпідставними та казусними, просив суд врахувати, що при встановленні судового контролю слід враховувати особливості покладених обов`язків згідно з судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.
Проте, зі змісту долученим до вказаних повідомлень документів з`ясовано, що відповідач звертався до Військової частини НОМЕР_4 щодо виконання відповідного судового рішення тільки після постановлення судом першої інстанції відповідних ухвал, доказів вчинення активних дій на виконання судового рішення до матеріалів справи не надано. Зокрема, відповідач не подає доказів вчинення дій на виконання судового рішення у період між постановлення відповідних ухвал (наприклад, після ухвали від 09.04.2025 до ухвали від 05.06.2025 надано докази звернення до ВЧ НОМЕР_2 про потребу у коштах, зокрема з розрахунком на вказане судове рішення на травень 2025 року. Доказів про подання таких заявок у березні, квітні, червні 2025 року не надано). Слід зауважити, що у відзиві на апеляційну скаргу також долучено докази тільки за липень 2025 року, не зважаючи на те, що апеляційну скаргу подано у лютому 2026 року.
Підсумовуючи викладене у сукупності, апеляційний суд вважає, що докази виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.11.2023 у цій справі – відсутні, а подані відповідачем повідомлення не є звітом про виконання судового рішення.
Особливу увагу слід звернути на те, що відновлення порушеного права позивача не відбулося та таке триває понад 2 роки. 
Враховуючи, що військовою частиною НОМЕР_1 не надано належних доказів виконання судового рішення від 02.11.2023, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для прийняття звіту Військової частини НОМЕР_1 про виконання рішення суду від 02.11.2023 у справі №300/539223,
Щодо вимоги - накладення штрафу на керівника Військової частини НОМЕР_1 , то апеляційний суд зазначає, що специфіка застосування штрафної санкції, полягає в тому, що вона накладається на керівника суб`єкта владних повноважень, яким не забезпечено виконання судового рішення та який є відповідальним за діяльність державного органу, котрий він очолює. Можливість накладення штрафу розглядається не самостійно, а за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або у разі неподання такого звіту чи невиконання рішення суду.
Накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення суду, штрафу є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду, а тому на даний момент, до розгляду звіту про виконання судового рішення, не підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального або порушення норм процесуального права.
Здійснюючі апеляційний розгляд справи в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, що мають значення для справи, порушив норми процесуального права, що обумовлює часткове задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали суду першої інстанції з направленням справи до суду першої інстанції з прийняттям нового, яким відмовити у прийнятті звіту щодо виконання рішення суду та наданням нового строку для його подання.
Керуючись ст.ст. 308, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2025 року про прийняття звіту про виконання судового рішення у справі №300/5392/23 - скасувати та прийняти постанову, якою відмовити у прийнятті звіту про виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2023 року.
Встановити Військовій частині НОМЕР_1 новий строк для подання звіту про виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2023 року у справі №300/5392/23.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 у тридцятиденний термін з дати отримання копії цієї постанови подати до Івано-Франківського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2023 року у справі №300/5392/23.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя	 	О. П. Мандзій 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	В. Я. Качмар