Коростишівський районний суд Житомирської області 

Справа № 278/4913/25
Провадження № 2/935/398/26
РІШЕННЯ
Іменем України
15 квітня 2026 року       м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області в складі:
головуючої судді Щербаченко І.В.,
за участі секретаря судового засідання Русецької Л.Б.,
розглянувши цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
установив:
Представник позивача через систему Електронний суд звернувся до суду з позовом про стягнення із відповідача ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Діджи Фінанс (далі - Товариство) заборгованості за кредитним договором №101024562 від 11.06.2021 (далі Кредитний договір) у розмірі 24 090,00 грн. та судові витрати.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 11.06.2021 між ТОВ Мілоан та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №101024562, відповідно до умов якого відповідачу перерахованого грошові кошти на картковий рахунок в сумі 6000 грн. Однак взяті на себе зобов`язання згідно договору відповідач не виконав, внаслідок чого згідно умов договору відступлення прав вимоги №10Т ТОВ Мілоан відступлено право вимоги за Кредитним договором на користь Товариства, а відповідно Товариство набуло право вимоги до відповідача у розмірі 24090,00 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту – 5400,00 грн.; заборгованості за відсотками – 18090,00 грн.; заборгованість за комісійними винагородами 600 грн., яку представник позивача просив стягнути з відповідача, а також судові витрати та витрати на правничу допомогу.
Позивач ТОВ «Діджи фінанс» у судове засідання не з`явився про дату час та місце розгляду повідомлений належним чином. До суду подано заяву, в якій зазначено, що розгляд справи проводити без участі представника позивача та просили позов задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В матеріалах спраив міститься відзив, в якому відповідач повідомив, що в матеріалах справи відстуні докази на підтвердження реєстрації відповідача в інформаційно- телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, отримання ним логіну та паролю в даній системі. Не підтверджено факт перерахування кредитних коштів відповідачу. Згідно з ч. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцями з початку і до закінчення особливого періоду не нараховуються за користування кредитом, а також штрафні санкції та пеня. Також у кредитному договорі зазначено дві ставки , які є непропорційно високою та «кабальною». Заперечує, щодо нарахування комісії, також заперечує щодо витрат на правничу допомогу, розмір якої є завищеним та не відповідає критерією розумності для типової справи.
Предстаником позивача надіслано відповід на віздив, в якому зазначив, що відповідач при оформлені зазначи свої персональні дані а тому з боку відповідача відбулося підписання договору про споживчого кредиту№ 101024562 від 11.06.2021 електронним підписом одноразового ідентифікатором – L64178, 11.06.2021 о 11:46 год.. Відповідачем не надано жодного доказу у спростування підписані договору також у отримані чи неотриманні кредитних коштів. Щодо пільг наданих військовослужбовцям, останнім не надано належним чином доказі про перебування на військовій службі, в час проходження служби даний договір не був підписаний. А тому просять позов задовольнити в повному обсязі.
Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить наступного висновку.
Судом встановлено, що 11.06.2021 між ТОВ Мілоан та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №101024562, відповідно до умов якого: сума кредиту 6000 грн; кредит надається строком на 30 днів з 11.06.2021; термін повернення кредиту 11.07.2021; комісія за надання кредиту 600 грн одноразово; проценти за користування кредитом: 1800,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,0 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.5.2 Договору); стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,0% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.6 Договору); тип процентної ставки фіксована. Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Договір укладено в електронній формі та підписано відповідачем.
ТОВ Мілоан свої зобов`язання перед відповідачем виконало та надало ОСОБА_1 кредит в сумі 6000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на картковий рахунок № НОМЕР_1 , згідно платіжного доручення №286252289 від 19.06.2021.
Відповідно до інформації АТ «Універсал банк» , про те що на імя ОСОБА_1 , емітовано платіжну карту № НОМЕР_2 та інформація про надходження кредитних коштів на рахунок.
З відомості про щоденні нарахування та погашення, наданих ТОВ «Мілоан» слідує, що станом на 24.09.2021 загальна сума заборгованості складає 24090 грн., яка складається із: 5400 грн. борг по тілу; 18090 грн. борг по відсотках; 600 грн. борг по комісії.
13.10.2021 між ТОВ Мілоан та ТОВ Діджи Фінанс укладено договір факторингу №10Т, відповідно до умов якого право вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором перейшло до ТОВ Діджи Фінанс.
Відповідно до витягу з додатку до договору факторингу №10Т від 13.10.2021, сума боргу ОСОБА_1 за Кредитним договором становить 24090 грн. з яких: сума заборгованості за тілом кредиту 5400 грн., сума заборгованості за відсотками 18090 грн.; заборгованість по комісії 600 грн.
З вимоги про погашення кредитної заборгованості від 25.07.2025, яка була направлена на адресу відповідача, вбачається, що останнього було повідомлено про відступлення права вимоги за Кредитним договором та запропоновано сплатити заборгованість у розмірі 24090 грн. на банківські реквізити ТОВ «Діджи Фінанс» та вказано, що у разі невиконання зобов`язань щодо погашення заборгованості Товариство буде змушене звернутися до суду.
Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина 1статті 634 ЦК України).
Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
У силу статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
На підставі частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 ЦК України).
У наданих позивачем документах міститься відмітка про те, що підпис позичальника накладений в електронному вигляді шляхом одноразового ідентифікатора.
Відповідно до пункту 5 частини 1статті 3 Закону України «Про електронну комерцію електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
У статті 11 цього Закону передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 вказаного Закону у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Згідно з частинами 1 і 2 статті 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
За змістом частини 1 статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.,
Відповідно до положень статей 12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
З боку відповідача не надано до суду жодного належного та допустимого доказу в спростування доводів позивача щодо нарахованих сум та отриманні чи неотримання кредитних коштів.
Суд не приймає до уваги аргументи представника відповідача щодо не нарахування відсотків за користування кредитом згідно ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», виходячи з наступного. Відсотки, з порядком нарахуванням та розміром яких погоджується суд, нараховані за період кредитування з 11.06.2021 по 24.09.2021. З копії довідки від 27.12.2022 за № 2181 вбачається, що відповідач дійсно в період 01.10.2022 по 30.11.2022 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в Харківській області, довідкою форми 5 від 10.06.2025 за № 319 зазначено, що ОСОБА_1 з 11 квітня 2024 року по теперішній час (час надання довідки) проходить військову службу за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_3 та витягом з наказу від 18.03.2022 призваний за мобілізацією солдат ОСОБА_1 , тобто вже після завершення періоду нарахування відсотків. Відтак, відсутні підстави для застосування ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», оскільки відповідачем не надано суду належних і допустимих доказів проходження військової служби в період нарахування відсотків.
Оцінюючи добуті в ході судового розгляду докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Позивачем доведено факт порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань, відповідач належних та допустимих доказів на спростування позовних вимог до суду не подав, а тому з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за Договором позики № 101024562 від 11.06.2021 року у розмірі 24090 гривень, з яких: заборгованості за основною сумою боргу 5400,00 гривень, заборгованості за відсотками 18090,00 гривень та комісії 600,00 грн.
Оскільки судом встановлено, що відповідач належним чином не виконував взяті на себе за договором зобов`язання, внаслідок чого виникла заборгованість, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у заявленому розмірі, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу.
Судом встановлено, що позивачем заявлено до стягнення з відповідача на його користь 5000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Як передбачено ч.4 та ч.5 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до п. 2 ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Предметом спору в даній справі є стягнення заборгованості за кредитним договором.
На теперішній час судова практика розгляду даної категорії справ є поширеною. Її вивчення, аналіз обставин справи та складання процесуальних документів, на думку суду, за наявності звичайної професійної підготовки в галузі права, об`єктивно не вимагає витрачання значного часу та зусиль адвоката.
Враховуючи фактично надані послуги адвоката зі складання позовної заяви, суд визнає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 гривень.
Решта частина виплати позивача у даній справі на користь адвоката в сумі 2000 грн. є необґрунтованою, отже - не підлягає відшкодуванню.
На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку про часткове відшкодування витрат на забезпечення професійної правничої допомоги.
Крім того, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись статтями 4, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд ,-
ухвалив:
Позов задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», ЄДРПОУ 42649746 заборгованість за кредитним договором №101024562 від 11.06.2021 у розмірі 24 090,00 грн. (двадцять чотири тисячі дев`яносто гривень 00 коп.), відшкодування витрат зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп.) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн. (три тисячі гривень).
Рішення може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Повне рішення суду складено 15 квітня 2026 р.
Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», ЄДРПОУ: 42649746, місцезнаходження: м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд.8.
Відповідач: ОСОБА_1 , рнокпп: НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя І.В. Щербаченко