Єдиний унікальний номер 205/5794/18
Номер провадження1-кп/205/68/26

Провадження №1-кп\205\68\28

В И Р О К 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року Новокодацький районний суд
міста Дніпра

у складі: головуючого – судді ОСОБА_1 
при секретарі – ОСОБА_2 
за участю прокурора – ОСОБА_3 

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м.Дніпро, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, освіта середня, не одруженого, раніше неодноразово засудженого, останній раз: 13.05.2025 року Індустріальним районним судом м.Дніпра за ч.2 ст.289 КК України до 7 років 11 місяців позбавлення волі, з конфіскацією майна; офіційно не працевлаштованого, проживаючого в АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 , вчиняючи злочин повторно, 18 вересня 2018 року, приблизно о 02 годині, перебував біля буд. АДРЕСА_1 , де побачив гараж, який належить потерпілому ОСОБА_5 , після чого у нього виник злочинний умисел на крадіжку чужого майна. Реалізовуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_4 , в той же день та час, перебуваючи у зазначеному вище місці, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, із корисливих міркувань, за допомогою рук відігнув металеві ворота гаражу та проник до нього, звідки викрав майно потерпілого ОСОБА_5 , а саме: задні ліхтарі до автомобіля «БМВ», які знаходились в картонній коробці «Esdepo», на суму 2539,33 грн. та задні ліхтарі до автомобіля «Фольцваген», які знаходились в картонній коробці «Depo», на суму 1955,33 грн., після чого з місця злочину зник, завдавши потерпілому майнову шкоду на загальну суму 4494,66 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся і пояснив суду, що дійсно, при зазначених в обвинувальному акті обставинах, 18 вересня 2018 року, приблизно о 02 годині, він зайшов на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , де за допомогою рук відігнув металеві ворота та проник у гараж, звідки викрав задні ліхтарі до автомобілів «БМВ» та «Фольцваген», які знаходились у картонних коробках, після чого зник, завдавши потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 4494,66 грн.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи та правильно розуміють зміст цих обставин; у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції. Роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним допит потерпілого та свідків в судовому засіданні, а також дослідження письмових доказів та на підставі ч.3 ст.349 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого.
Таким чином, допитавши обвинуваченого, а також дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що вони поза всяким розумним сумнівом доводять в повному обсязі винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення, яке було підтримано прокурором та кваліфікує дії обвинуваченого за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникнення в інше приміщення.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, належить до категорії тяжких, дані про особу обвинуваченого, який раніше засуджений, під наглядом у лікаря-нарколога не перебуває, відшкодував завдану шкоду.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбаченою ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбачених ст.67 КК України, судом не встановлено.
При цьому суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
На підставі викладеного суд дійшов висновку, що покаранням необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 , а також попередження нових кримінальних правопорушень, як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки підстави для призначення покарання більш м`якого, ніж передбачене законом, судом не встановлені, виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції останнього від суспільства і саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 , вироком Індустріального районного суду м.Дніпра від 13 травня 2025 року, був визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України і засуджений до 7 років 11 місяців позбавлення волі, з конфіскацією майна та до ухвалення зазначеного вироку вчинив інший злочин, у зв`язку з чим суд вважає необхідним призначити йому покарання за правилами ч.4 ст.70 КК України, поглинувши призначене покарання покаранням, призначеним вироком Індустраільного районного суду м.Дніпра від 13 травня 2025 року.
На підставі ст.122 ч.2, 124 ч.2 КПК України, з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта при проведенні експертизи у сумі 572 грн. 
Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення призначеного покарання покаранням у виді позбавлення волі строком на сім років та одинадцять місяців, призначеним вироком Індустріального районного суду міста Дніпра від 13 травня 2025 року, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на сім років та одинадцять місяців, з конфіскацією майна.
Строк покарання ОСОБА_4 відраховувати з моменту приведення вироку до виконання.
Запобіжний захід ОСОБА_4 у вказаному провадженні не обирався. 

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати на залучення експерта при проведенні судової товарознавчої експертизи №11\12.1\1117 від 22 грудня 2018 року в розмірі 572 гривень.

Речові докази по справі: задні ліхтарі до автомобіля «БМВ» - «Esdepo», задні ліхтарі до автомобіля «Фольцваген» - «Depo» - залишити у потерпілого ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1