Справа № 761/28674/23
Провадження № 2/761/1398/2025

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Мальцева Д.О.,
за участю секретаря Губенко О.М.
представника позивача ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», ОСОБА_3 , про стягнення невиплаченої частини страхового відшкодування та шкоди завданої внаслідок ДТП,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 (позивач) звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (відповідач-1), ОСОБА_3 (відповідач-2) про стягнення невиплаченої частини страхового відшкодування та шкоди завданої внаслідок ДТП, у якому просив з урахуванням заяви про зменшення (зміну) позовних вимог: 
- стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (код ЄДРПОУ 20782312) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) невиплачену частину страхового відшкодування у розмірі 32 975, 29 грн.;
- стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн.;
- вирішити питання про розподіл судових витрат у розмірі 19 556, 12 грн;
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04.04.2023 року о 17:40 год. У м.Харкові на перехресті Архітектора Альошина та вул. Біблика сталась дорожньо-транспортна пригода за участю ВАЗ 111830 р/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 (далі - відповідач 2), транспортного засобу Chevrolet Aveo р/н НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4 і належного на праві приватної власності ОСОБА_2 (далі-позивач) та транспортного засобу ВАЗ - 111830 р/н НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_5 в результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, відтак позивачу завдано матеріальної шкоди.
Постановою Орджонікідзевського районного суду м.Харькова від 15.05.2023 року у справі №644/2341/23 винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди було визнано ОСОБА_3 та притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.
На виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб ВАЗ - 111830 р/н НОМЕР_2 був забезпечений за Полісом ОСЦПВВНТЗ №212577261 виданого ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», дійсного на дату ДТП.
Позивач, у зв`язку з пошкодженням належного йому транспортного засобу Chevrolet Aveo р/н НОМЕР_3 , звернувся до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» (далі - відповідач 1), як страховика цивільно-правової відповідальності особи, винної у заподіянні шкоди, з Заявою про виплату страхового відшкодування, надавши всі необхідні документи, визначені ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
За результатами розгляду поданих документів відповідач - 1 виплатив страхове відшкодування у розмірі 36 233 грн. 06 коп., що підтверджується випискою про рух коштів за рахунком.
Не погоджуючись із розміром отриманого страхового відшкодування позивач звернувся до СОД ФОП ОСОБА_6 з метою визначення об`єктивного розміру, матеріального збитку заподіяного власнику транспортного засобу Chevrolet Aveo р/н НОМЕР_3 . За результатами незалежного автотоварознавчого дослідження було складено Звіт №12/04/2023Р дослідження спеціаліста-автотоварознавця автомобіля Chevrolet Aveo р/н НОМЕР_3 .
Відповідно до Звіту №12/04/2023Р досідження спеціаліста - автотоварознавця автомобіля Chevrolet Aveo р/н НОМЕР_3 від 25.04.2023 року вартість матеріального збитку заподіяного власнику транспортного засобу Chevrolet Aveo р/н НОМЕР_3 становить 66 448 грн. 37 коп., вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Chevrolet Aveo р/н НОМЕР_3 становить 123 781 грн. 46 коп.
Так, на переконання позивача виплачене страхове відшкодування не відповідає дійсній вартості матеріального збитку завданого позивачу, і значно менше від того страхового відшкодування. Отже, з відповідача 1 Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на користь позивача підлягає стягненню несплачена частина страхового відшкодування у розмірі 28085,59 грн.
В обґрунтування позовної заяви вказано, що розмір належного страхового відшкодування, що підлягає виплаті від ПрАТ СК «ПЗУ Україна» на користь позивача, становить 28085,59 грн. проте відповідно до Звіту №12/04/2023Р вартість відновлювального ремонту без урахування зносу КТЗ Chevrolet Aveo р/н НОМЕР_3 , складає 123 781,46 грн. позивач зазначає, що в порядку ст. 1194 ЦК України з відповідача 2 ОСОБА_3 підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і належною страховою виплатою у розмірі 57 333,09 грн. (123 781 грн. 46 коп. «фактичний розмір заподіяної шкоди, що становить повну вартість відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ» - 66 448,37 грн. «належний розмір страхового відшкодування, що становить вартість відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ з урахуванням кофіцієнту фізичного зносу зменшений на суму ПДВ»).
Крім того, оскільки належний позивачеві автомобіль Chevrolet Aveo р/н НОМЕР_3 , був його основним засобом пересування. Пошкодження автомобіля в ДТП, завдало Позивачеві сильних душевних страждань та негативно вплинуло на його моральний стан у зв`язку з перенесеним стресом щодо пошкодженого належного йому майна. Таким чином, моральна шкода, завдана пошкодженням транспортного засобу Chevrolet Aveo р/н НОМЕР_3 , за внутрішнім переконанням позивача, з урахуванням принципів розумності і справедливості, має бути відшкодована відповідачем у розмірі 10 000 грн. 00 коп.
У зв`язку із викладеним позивач просить позов задовольнити у повному обсязі.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.08.2023 року матеріали справи передані на розгляд судді Мальцеву Д.О.
22.08.2023 року ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва Мальцева Д.О. відкрито провадження у справі, прийнято рішення про розгляд справи за правилами позовного провадження в спрощеному порядку, без повідомлення сторін. Також, вказаною ухвалою відповідачу було встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а також клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.
10.10.2023 року від представника відповідача 2 ОСОБА_3 - адвоката Лісіна Володимира Миколайовича до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3 . В обґрунтування відзиву вказано, що в даному випадку розмір шкоди завданої транспортному засобу не перевищує ліміт відповідальності страховика, а тому у задоволенні позовних вимог до відповідача ОСОБА_3 слід відмовити. Крім того, вважає необґрунтованим розрахунок позовних вимог виходячи з вартості відновлювального ремонту (а не матеріального збитку) оскільки позивачкою не надані докази на підтвердження взаємозв`язку між заявленою вартістю відновлювального ремонту у вказаному в позові розмірі та дорожньо-транспортною пригодою, яка відбулась. Щодо позовних вимог стосовно моральної шкоди, зазначає що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження вказаних в пзові посилань, відсутні будь-які довідки, виписки або інші медичні документи про звернення з даними проблемами до медичного закладу. Крім того під час ДТП позивачка не знаходилась у транспортному засобі і не керувала ним, а за кермом знаходився чоловік ОСОБА_4 , що вбачається з постанови суду у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП яка міститься у матеріалах справи. Більш того за позивачкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований ще не один транспортний засіб Mazda 6, 2014 року випуску, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів (додається). Наведені обставини спростовуються твердженнями позивача про те, що автомобіль Chevrolet Aveo р/н НОМЕР_3 був його основним засобом пересування. 
Також у вказаному відзиві викладено заперечення щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу позивача.
02.11.2023 до суду надійшов відзив відповідача ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» у якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог до ПАТ «СК «ПЗУ Україна». В обґрунтування відзиву вказано, що відповідно до статті 29, пункту 33.3 статті 33, пункту 34.2 статті 34 Закону саме на Страховика покладено обов`язок визначати розмірі заподіяного збитку. Відповідно до Звіту про оцінку №27182 ВІД 16.05.2023 року складеного експертом автотоварознавцем Вілько О.Г., на замовлення ПрАТ СК «ПЗУ «України», вартість відновлювального ремонту транспортного засобу автомобіля «CHEVROLET AVEO» державний реєстраційний знак НОМЕР_3 , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, складала 43 227,67 грн., з врахуванням ПДВ на запасні частини та матеріали. Враховуючи звіт та керуючись положеннями Закону, Страховик визначив розмір страхового відшкодування за шкоду завдану власнику автомобіля «CHEVROLET AVEO», державний реєстраційний знак НОМЕР_3 , внаслідок ДТП, яка мала місце 04.04.2023, був прийнятий страховий акт №27182/1 про виплату страхового відшкодування та 23.05.2023 р. позивачу було виплачено страхове відшкодування у розмірі 36 233,06 грн. за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів №ЕР.212577261. Таким чином ПрАТ СК «ПЗУ Україна» виконало свої зобов`язання за Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів належним чином та в повному обсязі. Разом з тим позивач обґрунтовує свої вимоги Звітом №12/04/2023Р від 25.04.2023 р., який складений спеціалістом товарознавцем ОСОБА_6 на замовлення позивача, згідно висновку якого розмір матеріального збитку становить 66 448,37 грн. Однак, ПрАТ СК «ПЗУ Україна» не погоджується із Звітом №12/04/2023Р від 25.04.2023 року, виходячи з наступного: 
ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» вважає що зазначений Звіт складений з порушенням Методики товарознавчих експертиз та оцінки дорожніх транспортних засобів входить до переліку рекомендованих джерел для експертів при розрахунку вартості відновлювального ремонту та Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» і не є належним доказом в розумінні положень ЦПК України.
02.02.2024 року ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Києва Мальцева Д.О. здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», ОСОБА_3 , про стягнення невиплаченої частини страхового відшкодування та шкоди завданої внаслідок ДТП - до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.
04.03.2024 ухвалою судді Шевченківского районного суду м.Києва Мальцева Д.О. клопотання представника позивача про призначення судової авто-товарознавчої експертизи - задоволено частково. Призначено у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», ОСОБА_3 про стягнення невиплаченої частини страхового відшкодування та шкоди завданої внаслідок ДТП судову автотоварознавчу експертизу проведення якої доручено Полтавському науково-дослідному експертно - криміналістичному центру МВС України (м. Полтава, пров. Рибальський, 8). На вирішення експертизи поставити питання: 1 Яка вартість матеріального збитку, завдана власнику «Шевроле Авео», д.н.з. НОМЕР_3 , внаслідок його пошкодження у ДТП 04.04.2023р., станом на дату ДТП 04.04.2023р. без ПДВ; 2. Яка вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Шевроле Авео» д.н.з. НОМЕР_3 , внаслідок його пошкодження в ДТП 04.04.2023р. станом на дату 04.04.2023р. без ПДВ. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи у відповідності до п 5 ч.1 ст. 252 ЦПК України.
01.05.2024 року з Полтавського науково-дослідного експертно - криміналістичного центру МВС України (м. Полтава, пров. Рибальський, 8) на адресу суду надійшло клопотання експертів №СЕ-19/117-24/6230-АВ від 16.04.2024 щодо надання у розпорядження експерта для проведення технічного огляду вказаний в ухвалі транспортний засіб за адресою: Полтавська обл., с. Розсошенці, вул. Кременчуцька, 2В (оглядовий майданчик ТСЦ5341МВС).
Ухвалою суду від 28.05.2024 року поновлено провадження по справі за позовом ОСОБА_2 до ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», ОСОБА_3 про стягнення невиплаченої частини страхового відшкодування та шкоди завданої внаслідок ДТП та призначено справу до розгляду в судовому засіданні.
30.05.2024 з Полтавського науково-дослідного експертно - криміналістичного центру МВС України (м. Полтава, пров. Рибальський, 8) на адресу суду надійшло повідомлення про неможливість проведення судової експертизи, оскільки становм на 29.05.2024 року клопотання експертів №СЕ-19/117-24/6230-АВ від 16.04.2024 щодо надання у розпорядження експерта для проведення технічного огляду вказаний в ухвалі транспортний засіб за адресою: Полтавська обл., с. Розсошенці, вул. Кременчуцька, 2В (оглядовий майданчик ТСЦ5341МВС) не було задоволено, та об`єкт дослідження - автомобіль «Шевроле Авео» д.н.з. НОМЕР_3 , для проведення огляду до Полтавського НДЕКЦ не наданий.
01.07.2024 року ухвалою судду Шевченківського районного суду м. Києва задоволено клопотання представника позивача про зміну експертної установи щодо виконання призначеної судової автотоварознавчої експертизи та призначено у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», ОСОБА_3 про стягнення невиплаченої частини страхового відшкодування та шкоди завданої внаслідок ДТП судову автотоварознавчу експертизу проведення якої доручити Харківському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України (за адресою: 61191, Україна, Харківська обл., місто Харків, вулиця Ковтуна, будинок, 34). На вирішення експертизи поставити питання: 1.Яка вартість матеріального збитку, завдана власнику «Шевроле Авео», д.н.з. НОМЕР_3 , внаслідок його пошкодження у ДТП 04.04.2023р., станом на дату ДТП 04.04.2023р. без ПДВ; 2.Яка вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Шевроле Авео» д.н.з. НОМЕР_3 , внаслідок його пошкодження в ДТП 04.04.2023р. станом на дату 04.04.2023р. без ПДВ. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи у відповідності до п 5 ч.1 ст.252 ЦПК України.
27.08.2024 року з Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (61191, Україна, Харківська обл., місто Харків, вулиця Ковтуна, будинок, 34) на адресу суду надійшло клопотання експерта №СЕ-19/121-24/22182-АВ від 19.08.2024.
09.09.2024 року ухвалою судді Шевченківского районного суду м.Києва Мальцева Д.О. поновлено провадження по справі за позовом ОСОБА_2 до ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», ОСОБА_3 про стягнення невиплаченої частини страхового відшкодування та шкоди завданої внаслідок ДТП та призначено справу до розгляду в судовому засіданні.
01.10.2024 року ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Києва Мальцева Д.О. задоволено клопотання експерта №СЕ-19/121-24/22182-АВ від 19.08.2024 та зобов`язано позивача ОСОБА_2 надати КТ3 - автомобіль Chevrolet Aveo, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_5 , VIN: НОМЕР_6 , в тому стані, в якому він знаходився одразу після ДТП, для проведення огляду; дані стосовно точного пробігу досліджуваного КТ3 станом на момент ДТП, тобто станом на 04.04.2023 та надати докази оплати послуг. З метою проведення судової транпортно-товарознавчої експертизи, направлено на адресу експерта Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (61191, Україна, Харківська обл., місто Харків, вулиця Ковтуна, будинок, 34) матеріали цивільної справи №761/28674/23, провадження 2/761/3092/2024 за позовом ОСОБА_2 до ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», ОСОБА_3 про стягнення невиплаченої частини страхового відшкодування та шкоди завданої внаслідок ДТП. Провадження по справі зупинено на час проведення експертизи у відповідності до п.5 ч.1 ст.252 ЦПК України.
12.11.2024 з Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України на адресу суду надійшов висновок експерта №СЕ-19/121-24/22182-АВ від 24.10.2024 та матеріали цивільної справи.
12.11.2024 року ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Києва Мальцева Д.О. поновлено провадження у справі та призначено до розгляду у судовому засіданні.
11.12.2024 року представником позивача подано клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи. Клопотання обгрунтовано тим, що ухвалою суду від 01.07.2024року було призначено проведення експертизи. Оскільки за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи було складено висновок експерта № СЕ-19/121-24/22182-АВ згідно якого ринкова вартість транспортного засобу «Шевроле Авео», д.н.з. НОМЕР_3 склала 105554,29 грн., а вартість відновлювального ремонту складає 184289,12грн. відтак транспортний засіб є фізично знищеним. У зв`язку з викладеним необхідно визначити дійсну вартість транспортного засобу «Шевроле Авео», д.н.з. НОМЕР_3 у пошкодженому стані.
Ухвалою суду від 12.12.2024 року призначено судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено Харківському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України (61191, Харківська обл., м. Харків, вул. Ковтуна, буд. 34). Провадження по справі зупинено на час проведення експертизи.
03.02.2025 року з Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України на адресу суду надійшло клопотання судового експерта №СЕ-19/121-25/1233-АВ від 22.01.2025 та матеріали цивільної справи.
03.02.2025 ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Києва Мальцева Д.О. поновлено провадження у справі та призначено до розгляду у судовому засіданні.
14.02.2025 року на електронну адресу суду надійшло клопотання від представника позивача, відповідо до якого представник надає платіжну інструкцію, що підтверджує оплату відповідно до виставленого рахунку №Р/А-2025-12 від 22.01.2025.
18.02.2025 року через підсистему «Електронний суд» представник позивача надіслав заяву про долучення платіжної інструкції, відповідно до якої обґрунтовує тим, що на адресу Шевченківського районного суду м. Києва було направлено клопотання експерта Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Царинного Є.О. №СЕ-19/121-25/1233-АВ. Разом з тим, до вказаного клопотання було долучено рахунок фактуру №Р/А-2025-12 від 22.01.2025 на оплату транспортно-товарознавчої експертизи. А відтак, з метою забезпечення проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи, а тому предстаник документ, що підтверджує оплату відповідно до виставленого рахунку №Р/А-2025-12 від 22.01.2025.
18.02.2025 року ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Києва Мальцева Д.О. направлено цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», ОСОБА_3 про стягнення невиплаченої частини страхового відшкодування та шкоди завданої внаслідок ДТП до Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (61191, Харківська обл., м. Харків, вул. Ковтуна, буд. 34) для проведення судово автотоварознавчої експертизи, призначеної ухвалою судді Шевченківького районного суду міста Києва Мальцева Д.О. від 12.12.2024 року.
14.04.2025 року з Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України на адресу суду надійшов висновок експерта №СЕ-19/121-25/1233-АВ від 04.04.2025 року та матеріали цивільної справи.
15.04.2025 ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Києва Мальцева Д.О. поновлено провадження у справі та призначено до розгляду у судовому засіданні.
21.05.2025 року від представника позивача через систему «Електронний суд» надійшла заява про зменшення (зміну) позовних вимог.
21.05.2025 від представника відповідача -2 через систему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення у справі.
27.05.2025 року ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Києва закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті.
Представник позивача в судовому засіданні, просив задовольнити позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог в повному обсязі.
Представник відповідача 1 ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», в судове засідання не з`явився, про дату та час повідомлений належним чином.
Представник відповідача 2 ОСОБА_3, в судове засідання не з`явився, про дату та час повідомлений належним чином.
Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.
Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч. 1 ст. 82 ЦПК України).
Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, 04.04.2023 року о 17:40 год. У м.Харкові на перехресті Архітектора Альошина та вул. Біблика сталась дорожньо-транспортна пригода за участю ВАЗ 111830 р/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 (далі - відповідач 2), транспортного засобу Chevrolet Aveo р/н НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4 і належного на праві приватної власності ОСОБА_2 (далі-позивач) та транспортного засобу ВАЗ - 111830 р/н НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_5 в результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень
Постановою Орджонікідзевського районного суду м.Харькова від 15.05.2023 року у справі №644/2341/23 винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди було визнано ОСОБА_3 та притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.
На виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб ВАЗ - 111830 р/н НОМЕР_2 був забезпечений за Полісом ОСЦПВВНТЗ №212577261 виданого ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», дійсного на дату ДТП.
Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, а п. 1) ч. 1 ст. 1188 ЦК України передбачає, що шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
За змістом ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням) (ст. 1194 ЦК України).
Судом встановлено, що позивач, у зв`язку з пошкодженням належного йому транспортного засобу Chevrolet Aveo р/н НОМЕР_3 , звернувся до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», як страховика цивільно-правової відповідальності особи, винної у заподіянні шкоди, з Заявою про виплату страхового відшкодування, надавши всі необхідні документи, визначені ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
За результатами розгляду поданих документів відповідач - 1 виплатив позивачу страхове відшкодування у розмірі 36 233 грн. 06 коп., що підтверджується випискою про рух коштів за рахунком.
Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач зазначав, що вважає, що відповідачем сума страхового відшкодування була розрахована невірно, і сума страхового відшкодування сплачена не в повному обсязі.
Відповідно до Звіту №12/04/2023Р досідження спеціаліста - автотоварознавця автомобіля Chevrolet Aveo р/н НОМЕР_3 від 25.04.2023 року вартість матеріального збитку заподіяного власнику транспортного засобу Chevrolet Aveo р/н НОМЕР_3 становить 66 448 грн. 37 коп., вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Chevrolet Aveo р/н НОМЕР_3 становить 123 781 грн. 46 коп.
Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Положеннями ст. 28 цього Закону України визначено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це, зокрема, шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.
Відповідно до роз`яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, в п.п. 14, 15 Постанови від 01 березня 2013р. за №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди.
Ухвалюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд з урахуванням принципу диспозитивності, тобто за заявою заподіювача шкоди, одночасно повинен вирішити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.
Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків).
У разі якщо на час виконання рішення суду про відшкодування шкоди, виправлення пошкодження за одержані за рішенням суду кошти зросли ціни на майно або роботи, на придбання чи проведення яких було присуджено відшкодування, потерпілий із цих підстав може заявити додаткові вимоги до особи, відповідальної за шкоду, якщо не було його вини в тому, що виконання проводилося вже після зростання цін і тарифів.
Якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.
Позивач звернувся до суду із вимогами про стягнення з відповідача-1 - ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» несплаченої частини страхового відшкодування у розмірі 28 085,59 грн. та шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, у порядку ст. 1194 ЦК України як різниці між фактичним розміром шкоди та належним розміром страхового відшкодування у сумі 57 333,09 грн. з відповідача-2 ОСОБА_3 . 
Так, в основу вказаних позовних вимог було покладено Звіт №12/04/2023Р від 25 квітня 2023 року, складений на замовлення позивача.
З огляду на наявність розбіжностей в розрахунку здійсненого позивачем та відповідачем-1 - ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», у справі було призначено судову автотоварозначу експертизу, проведення якої було доручено Харківському науково дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України. 
Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (ст. 1 Закону України «Про судову експертизу»).
Відповідно до ч. 2 ст. 102 ЦПК України, предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 30 травня 1997р. «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», висновок експерта є доказом в цивільному процесі. Він не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.
За результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи було складено Висновок експерта №СЕ-19/121-25/1233-АВ від 04.04.2025 та Висновок експерта №СЕ19/121-24/22182-АВ від 24.10.2024 року. 
У відповідності до Висновку експерта №СЕ-19/121-25/1233-АВ від 04.04.2025, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Chevrolet Aveo» р/н НОМЕР_7 склала 184 289,12 грн., ринкова вартість КТЗ «Chevrolet Aveo» р/н НОМЕР_7 на момент ДТП складала 105 554,29 грн.
Таким чином, транспортний засіб було визнано фізично знищеним, оскільки вартість відновлювального ремонту перевищила вартість транспортного засобу до ДТП.
Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону № 1961-IV, який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.
У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди.
Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.
У відповідності до Висновку експерта №СЕ19/121-24/22182-АВ від 24.10.2024 року, вартість автомобіля «Chevrolet Aveo» р/н НОМЕР_7 у пошкодженому стані склала 36 345,94 грн.
Отже, різниця між вартістю транспортного засобу «Chevrolet Aveo» р/н НОМЕР_7 до та після ДТП склала: 105 554,29 грн. (вартість транспортного засобу до ДТП) - 36 345,94 грн. (вартість транспортного засобу у пошкодженому стані) = 69 208,35 грн. 
Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відповідно до ст. 1193 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 4, 9 Постанови за № 6 від 27 березня 1992р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). При визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, судам слід враховувати, що потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди.
Водночас відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Натомість відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ).
Таким чином, з відповідча-1 - ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на користь позивача підлягає стягненню несплачена частина страхового відшкодування у розмірі: 69 208,35 грн. (належний розмір страхового відшкодування) - 36 233,06 грн. (сплачене страхове відшкодування) = 32 975,29 грн
Відповідно до ч.1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а відповідно до п.1 ч.2 цієї статті збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала.
Згідно з ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Положеннями ст. 1194 ЦК України вбачається, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Як встановлено судом, транспортний засіб є фізично знищеним, оскільки вартість відновлювального ремонту перевищує вартість транспортного засобу до ДТП та страхове відшкодування позивачеві необхідно здійснювати в порядку ст. 30 закону №196-IV
Відповідно до положень ст. 30 Закону України №196-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. 
Разом з тим позовні вимоги по відшкодуванню матеріальної шкоди до відповідача ОСОБА_3 полягають у стягненні різниці між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням, яка виникла у зв`язку із застосуванням страховою компанією коефіцієнту зносу до складників, що замінюються на підставі ст. 29 Закону №196-IV. 
Проте за результатами проведення судової експертизи вбачається, що матеріальна шкода завдана позивачеві внаслідок ДТП покривається за рахунок страхової компанії в повному обсязі оскільки в даному випадку виплата повинна проводитись не на підставі ст. 29 Закону №196-IV, як вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу, а в порядку ст. 30 Закону №196-IV, як шкода, пов`язана з фізичним знищенням транспортного засобу
У разі стягнення зі страхової компанії страхового відшкодування як за фізично знищений транспортний засіб на підставі висновків експертів, шкода буде відшкодована повністю та різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням, передбачена ст. 1194 ЦК України, не виникає. 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) зроблено правовий висновок, який зводиться до наступного. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.
Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення із ОСОБА_3 майнової шкоду, яка не покривається страховою виплатою, оскільки ліміт відповідальності останнього за завдану майну шкоду становить 160 000 грн. та є достатнім, щоб покрити визначений у даному випадку розмір страхового відшкодування.
Також позивач просить стягнути з ОСОБА_7 на його користь моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн., посилаючись на те, що належний йому транспортний засіб був його єдиним засобом пересування і пошкодження автомобіля завдало позивачеві душевних страждань та негативно вплинуло на моральний стан.
Згідно з ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
За правилом ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, N 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).
У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" роз`яснено, що суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.
При цьому, суд зазначає, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Зокрема, підлягають з`ясуванню наступні обставини: чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору, зокрема така правова позиція відображена у п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».
Розмір відшкодування моральної шкоди оцінюється самим потерпілим та визначається у позовній заяві.
Наявність моральної шкоди доводиться потерпілим, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв`язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації.
З урахуванням наданих позивачем доказів в обґрунтування моральної шкоди, приймаючи до уваги страждання, які зазнав позивач, оскільки тривалий час не мав можливості користуватися автомобілем, з урахуванням причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та моральною шкодою, з яких обставин виходив позивач, суд із застосуванням принципів розумності та справедливості вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 1000,00 грн.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а відтак, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2 147,20 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн. т,а витрати понесені у зв`язку з проведенням судової транспортно -товарознавчої експертизи у розмірі 7 408, 92 грн.
Керуючись ст. ст. 259, 263, 264, 265, 268, 272 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», ОСОБА_3 , про стягнення невиплаченої частини страхового відшкодування та шкоди завданої внаслідок ДТП - задовольнити частково.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (адреса: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 40, код ЄДРПОУ 20782312) на користь ОСОБА_2 (адреса:  АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) страхове відшкодування у розмірі 32 975 грн. 29 коп.
Стягнути з ОСОБА_3 (адреса:  АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_8 ) на користь ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) моральну шкоду у розмірі 1000 грн. 00 коп.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (адреса: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 40, код ЄДРПОУ 20782312) на користь ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 14587,22 грн. 
Стягнути з ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_8 ) на користь ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 439,88 грн.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складений 20.10.2025
Суддя