Справа №504/25/26
Провадження №3/504/163/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
10.03.2026	с-ще Доброслав	

Суддя Доброславського районного суду Одеської області Жовтан П.В., розглянувши матеріали, які надійшли з ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2 , 
за ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

24.12.2025р. поліцейським СПД №1 ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області Лозовим О.О. був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №549916, згідно якого 24.12.2025р. о 21:55 год. за адресою: Одеська область Одеський район с-ще Чорноморське вул.Сонячна, 2, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ГАЗ» н/з НОМЕР_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу зі згоди водія за допомогою технічного приладу алкотестер «Драгер» 0119, результат становить 1,77 %о, № тесту 210. Такими діями ОСОБА_1 порушив п.2.9 «а» «Правил дорожнього руху», затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року, відповідальність за що передбачено ч.1 ст.130 КУпАП.
05.03.2026р. ОСОБА_1 надав письмові пояснення по справі, в яких вказав, що він 24.12.2025р. попросив свого товариша ОСОБА_2 перепаркувати транспортний засіб – автомобіль марки ГАЗ, який вони використовують в особистих цілях. Під час здійснення вищевказаних дій на дорозі виникла аварійна дорожня ситуація з транспортним засобом – автомобілем марки «Мерседес», в якому перебували ОСОБА_3 і ОСОБА_4 та ще одна особа, дані якої відсутні в матеріалах справи. З метою з`ясування дорожньої обстановки та цілісності транспортних засобів водій ОСОБА_2 зупинив автомобіль, в якому вони їхали. Після зупинки транспортного засобу вони звернули увагу на автомобіль «Мерседес», який знаходився поруч. Вказаний транспортний засіб мав іноземну реєстрацію та за своїм зовнішнім виглядом був схожий на транспортні засоби, що використовуються представниками ТЦК та СП для перевезення осіб. У зв`язку із цим водій автомобіля, в якому вони перебували, занепокоївся та припустив, що може виникнути ситуація примусової доставки до ТЦК, у зв`язку із чим перебуваючи у стані хвилювання та розгубленості, прийняв необдумане рішення залишити місце події. Він в свою чергу залишився на місці події, однак керування транспортним засобом не здійснював, перебував у ньому виключно як пасажир. В подальшому на місце події прибули працівники поліції. Не встановивши належним чином обставини події, а також не отримавши доказів його керування автомобілем, працівники поліції безпідставно ототожнили його з особою водія. Попри відсутність доказів керування ним транспортним засобом, працівники поліції склали відносно нього протокол за ст.130 КУпАП, фактично поклавши на нього відповідальність, лише з огляду на те, що він при їхньому прибутті перебував біля автомобіля.
06.03.2026р. представник ОСОБА_1 -адвокат Луб В.В. надав клопотання про закриття провадження у справі, посилаючись на те, що огляд на стан сп`яніння було проведено без належного встановлення ключової обставини — факту керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 , що ставить під сумнів правомірність подальших дій працівників поліції та допустимість отриманих результатів. Матеріали справи не містять факту керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 , а керував автомобілем його товариш – ОСОБА_2 , який самостійно зазначив цей факт в поясненнях, що були надіслані на адресу суду. Таким чином, знаходження біля транспортного засобу або всередині, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в стані сп`яніння, не є доказом вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. З відеофайлу, долученого до матеріалів справи, вбачається, що відеозйомка події не проводилася безперервно. Внаслідок цього наявний відеозапис не містить повної картини події та не підтверджує усіх обставин, викладених у протоколі.
Згідно ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за відсутністю цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи, і, якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 
В судові засідання ОСОБА_1 та його представник-адвокат Луб В.В. не з`явилися, причину неявки суду не повідомили, про дату, час та місце проведення яких були сповіщені своєчасно належним чином, що підтверджується довідками, долученими до матеріалів справи, тому суддя вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів.
Дослідивши і проаналізувавши докази по справі, суддя приходить до наступного.
Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до вимог ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала.
За змістом ст.245 КУпАП, суд зобов`язаний всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її у точній відповідності з законом.
Згідно ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно пп.1-5,7 Розділу ІІ Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
Згідно п.п. 6, 7 розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – заклад охорони здоров`я).
Дослідивши і проаналізувавши докази по справі, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена та підтверджується наступними матеріалами:
-даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №549916 від 24.12.2025р., 
-роздруківкою проходження ОСОБА_1 алктесту «Драгер», результат продуття 1,77 %о;
-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого результат продуття ОСОБА_1 алктесту «Драгер» склав 1,77 %о;
-направленням на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;
-письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 від 24.12.2025р., згідно якого він був пасажиром транспортного засобу «Мерседес», який рухався в напрямку вул.Сонячна, 4 с-ще Чорноморське, зустрілись з транспортним засобом «ГАЗ», який своїми діями створив аварійну небезпеки, не надав переваги в русі, після чого намагався уїхати з місця створення аварійної небезпеки. Після чого вони зупинили транспортний засіб та з`ясували, що водій ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, після чого викликали поліцію.
-письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 від 24.12.2025р., які є аналогічними поясненнями свідка ОСОБА_3 ;
-відеозаписом, дослідженим в судовому засіданні, яким підтверджено факти, викладені, в протоколі про адміністративні правопорушення;
Суд надає критичну оцінку твердженням ОСОБА_1 про те, що не він керував транспортним засобом, оскільки з письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , вбачається, що саме ОСОБА_1 був за кермом автомобіля «ГАЗ», аналогічні пояснення вказані особи надали під відеозапис, вказавши на ОСОБА_1 як на водія. Інших осіб встановлено (зафіксовано) не було. Суд надає критичну оцінку та не приймає в якості доказу письмові пояснення, які надійшли засобами поштового зв`язку ніби від ОСОБА_2 , який начебто керував транспортним засобом, оскільки суд позбавлений можливості встановити дійсну особу відправника даних пояснень, клопотань про допит ОСОБА_2 в судовому засіданні для безпосереднього отримання його пояснень стороною захисту не заявлялося.
Також викликає об`єктивні сумніви, чому ОСОБА_1 , стверджуючи, що не є водієм, все ж таки пройшов огляд на стан сп`яніння. 
З відеозапису дослідженого судом можна зробити висновок, що співробітниками поліції в цілому було дотримано процедуру оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення. Також суд не погоджується із твердженням сторони захисту про неповноту відеозапису, оскільки долучений до матеріалів справи відеозапис відображає адміністративну процедуру з моменту прибуття співробітників поліції на місце події.
Таким чином, суд розцінює позицію ОСОБА_1 як спосіб захисту, обумовлений прагненням уникнути відповідальності.
Таким чином, у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Суддя при накладенні стягнення враховує характер та суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, особу, яка керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність. За таких обставин суддя вважає необхідним застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції ст.130 ч.1 КУпАП. 
Згідно ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні про адміністративне правопорушення сплачується у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено стягнення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.23,27, 30, 33-35, 40-1, 283, 284, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1  визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП. Накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, ставка якого складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідає сумі 665 грн. 60 коп.

Відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш, як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного штрафу у передбачений законом строк, може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення та на неї може бути внесено подання прокурора у той же строк.

Суддя 	П. В. Жовтан