Справа № 420/5466/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Аракелян М.М. 
Розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

20 лютого 2025 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (сформована в системі «Електронний суд» 19.02.2025 року) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, у якій представник позивача просить суд:
визнати бездіяльність відповідача стосовно розрахунку пенсії позивача з 02.11.2018 року без урахування документів в пенсійній справі, в тому числі, довідок про заробітну плату, та без урахування індексації та перерахунків пенсії – протиправною;
визнати протиправними дії відповідача щодо розрахунку компенсації втрати частини доходів - щомісячної пенсії позивача за період з 02.11.2018 по 31.07.2024 року, виплаченої із затримкою у серпні 2024 року, здійсненого всупереч встановленому законом порядку, а саме: 1) не окремо за кожен місяць, а шляхом розрахунку на загальну суму, що має разовий характер; 2) не за весь період невиплати доходу (з 02.11.2018 року);
зобов`язати відповідача здійснити розрахунок та виплату поточної пенсії позивача та перерахунок пенсії позивача починаючи з 02.11.2018 року на підставі документів в пенсійній справі, в тому числі на підставі довідок про заробітну плату та стаж: довідки про перейменування Філії «Білозерський райавтодор» Дочірнього підприємства «Херсонський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія « Автомобільні дороги України» № 31 від 25.02.2018р.; довідки про заробітну плату для обчислення пенсії Філії «Білозерський райавтодор» Дочірнього підприємства «Херсонський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія « Автомобільні дороги України» № 06 від 25.02.2018р.; довідки про заробітну плату для обчислення пенсії Філії «Білозерський райавтодор» Дочірнього підприємства «Херсонський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія « Автомобільні дороги України» № 06/1 від 25.02.2018р.
зобов`язати відповідача:
- нарахувати позивачу компенсацію втрати частини доходів на суми пенсії за кожен місяць періоду з 07.10.2009 по 31.08.2024, виплачені із затримкою 11.09.2024 року, окремо для кожного місяця. Розрахунок компенсації здійснити шляхом множення суми пенсії за відповідний місяць на індекс інфляції за період її затримки до виплати у серпні 2024 року, відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159;
- виплатити суму компенсації втрати частини доходів, нараховану як сказано вище, з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення з 11.09.2024 року до моменту виплати, а також 3% річних від простроченої суми відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України;
- нарахувати та виплатити позивачу моральну шкоду в сумі 100000грн.;
- встановити судовий контроль за виконанням судового рішення та зобов`язати відповідача подати звіт про його виконання у десятиденний строк з моменту набрання рішенням законної сили. 
Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями адміністративна справа розподілена на суддю Аракелян М.М. 
Ухвалами суду:
- від 25.02.2025 року позовну заяву залишено без руху;
- від 14.03.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін згідно ст. 262 КАС України; витребувано у відповідача належним чином засвідчені копії матеріалів пенсійної справи позивача, що стосуються предмету та підстав позову.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 , громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання - АДРЕСА_1 . Трудовий стаж позивача складає 19 років, що підтверджено трудовою книжкою та довідками про заробітну плату - довідки № 06 від 25.02.2018р.; довідки №06/1 від 25.02.2018р. На даний час він не працює. 16.07.2024 року позивач звернувся до відповідача з заявою щодо врахування довідок про заробітну плату позивача при розрахунку його пенсії. 17.07.2024 року та 12.08.2024 року позивач звертався до відповідача з заявами про добровільне виконання рішення суду у справі №420/28910/23. 15.08.2024 відповідач листом № 7071-6148/Ю-02/8-2100/24 повідомив, що роз`яснення до виконання рішення суду у справі №420/28910/23 надано листом від 15.08.2024 № 7055-6118/Ю-02/8-2100/24, який надіслано на поштову адресу, зазначену у зверненні. 28.08.2024 відповідач разом з листом 7447-6920/Ю-02/8-2100/24 в якості додатку надіслав лист № 7055-6118/Ю-02/8-2100/24 від 15.08.2024 року. На поштову адресу позивача цей лист був отриманий 19.09.2024 року разом з листом відповідача № 7892-6922/Ю-02/8-2100/24 від 10.09.2024 року. З листа відповідача № 7055-6118/Ю-02/8-2100/24 від 15.08.2024 року, отриманого представником позивача 28.08.2024 року, позивач дізнався про безпідставну бездіяльність відповідача щодо неврахування даних про заробітну плату, незважаючи на те, що оригінали довідок про заробітну плату були надані відповідачу ще листом від 14.03.2018 року. Обчислюючи пенсію позивача без урахування заробітної плати, відповідач знову виключив його з кола осіб, яким проводиться індексація, оскільки відсутні складові для її розрахунку згідно зі ст. 42 Закону № 1058 та постанов Уряду, що регламентують відповідний порядок. Крім цього відповідач в листі вказав що розмір пенсії перераховуються але тільки до дати ухвалення рішення суду від 09.02.2024 року та, що компенсація втрати частини доходів у сумі 614,48 буде виплачена в найближчий період. Позивач вважає, що дії відповідача щодо відмови у врахуванні довідок про заробітну плату у розрахунку його пенсії та щодо розрахунку компенсації втрати частини доходів пенсії за період з 02.11.2018 по 31.07.2024, виплачені із затримкою у серпні 2024, є протиправними.
14.04.2025 року відповідач подав відзив на позов, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог, та, зокрема, зазначає, що рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 07.10.2019 по справі №540/1602/19 - зобов`язано ГУПФ України в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 02.11.2018 разом із доданими до неї документами, та вирішити її по суті з прийняттям рішення про наявність або відсутність у ОСОБА_1 права на пенсію. На виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 07.10.2019 у справі №540/1602/19, яке набрало законної сили 18.12.2019, Головним управлінням призначено ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (далі- Закон № 1058). За документами електронної пенсійної справи, при загальному стажі 17 років 07 місяців 02 дні (стаж враховано за даними трудової книжки №1-906 від 13.03.1992) та за відсутності заробітної плати розрахунок пенсії за віком ОСОБА_1 проведено відповідно до частини 2 статті 27 Закону № 1058. До заяви від 02.11.2018 про призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058, позивачем довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 25.02.2018 року за № 06, 06/1 не надавалися. Відтак, у матеріалах електронної пенсійної справи позивача інформація про отримувану ним заробітну плату (довідка про заробітну плату для обчислення пенсії) відсутня. Розмір проіндексованої пенсії позивача становить: 5377,90 грн — показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2018 рік збільшений на коефіцієнти 1,17, 1,11, 1,11, 1,14 х 1,197, 1,0796 х 0,00 грн (заробітна плата) х коефіцієнт стажу відповідно до ст.27 Закону №1058 - 0,00000, застосовується доплата до пенсії при неповному стажі відповідно до ст.28 ч.3 Закону №1058) за 17 років = 0,00 грн. Таким чином, враховуючи те що, страховий стаж позивача менший за 35 років, основний розмір пенсії ОСОБА_1 склав 720,92 грн (розраховано у відповідності до вимог ч.3 ст. 28 Закону №1058). Крім того, відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 року №265, позивачу здійснюється щомісячна доплата до мінімальної пенсії у сумі 714,08 грн. З огляду на це, розмір пенсії позивача, з 02.11.2018 становить - 1435,00 грн. Нарахування пенсії позивачу проведено на його поточний рахунок, однак банківською установою кошти було повернуто “з причині інші”. Виплату пенсії позивачу було припинено. Не погоджуючись з рішенням Головного управління представником позивача подано позов до Одеського окружного адміністративного суду щодо виплати пенсії позивачу на визначений ним банківський рахунок № НОМЕР_2 , відкритий в АТ «Ощадбанк», та виплатити всі неотримані пенсійні кошти з перерахунком на момент виплати та з компенсацією втрати частини доходів. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21.12.2022 № 420/9655/22 позов задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо невиплати ОСОБА_1 призначеної з 02.11.2018 року пенсії на визначенийним у заяві від 02.06.2021 року банківський рахунок, який відкрито в Філії Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» IBAN № НОМЕР_2 ; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити виплату ОСОБА_1 призначеної 02.11.2018 року пенсії на визначений ним у заяві від 02.06.2021 року банківський рахунок, який відкрито в Філії Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» IBAN № НОМЕР_2 із виплатою компенсації втрати частини доходів. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.03.2023 року у справі №420/9655/22 рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.12.2022 залишено без змін. На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.12.2022 у справі №420/9655/22, яке набрало законної сили 16.03.2023 Головним управлінням в травні місяці нараховано та виплачено Позивачу пенсійні кошти у розмірі – 77442,17 грн, за період з 02.11.2018 по 30.04.2023, виплату пенсії проведено шляхом зарахування пенсійних коштів на особистий рахунок пенсіонера НОМЕР_2 , відкритий у Філії Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк», дата виплати 25 число. Після розрахунку, розмір компенсації втрати частини грошових доходів склав – 154,88 грн, виплату проведено в липні місяці додатковою відомістю на банківський рахунок пенсіонера. Головним управлінням виконано рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 07.10.2019 у справі №540/1602/19 та рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.12.2022 № 420/9655/22 в межах покладених зобов`язань. В свою чергу, постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.03.2023 року у справі №420/9655/22, апеляційну скаргу Головного управління — залишено без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.12.2022 - залишено без змін. Відтак, в межах покладених судом зобов`язань, Головного управління на виконання рішення суду від 09.02.2024 проведено Позивачу перерахунок пенсії з 02.11.2018, а саме: з 01.12.2018, з 01.07.2019, з 01.12.2019, з 01.07.2020, з 01.12.2020, з 01.07.2021, з 01.12.2021, з 01.07.2022, з 01.12.2022 розмір пенсії перераховується відповідно до змін прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, до дати ухвалення рішення суду від 09.02.2024. Доплату пенсійних коштів по перерахунку пенсії у сумі 27931,00 грн за період з 01.12.2018 по 31.07.2024 та компенсацію втрати частини доходів у сумі 614,48грн. нараховано та виплачено у серпень 2024 року на особистий рахунок ОСОБА_1 відкритий в АТ «Ощадбанк». Таким чином, щомісячний розмір пенсії Позивача, (у тому числі з урахуванням масових перерахунків та з компенсацією втрати частини доходів - на виконання рішень суду), своєчасно нараховується та виплачується йому шляхом зарахування пенсійних коштів на особистий рахунок пенсіонера НОМЕР_2 , відкритий у Філії Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк», дата виплати 25 число. Відтак, нарахування та виплата Позивачу доплати пенсійних коштів за період з 01.12.2018 по 31.07.2024 у розмірі 27931,00 грн відбулась на виконання судового рішення.
22.04.2025 року представник позивача подав до суду відповідь на відзив, у якій зазначає, що позивачем підтверджено факт надсилання оригіналів довідок про стаж та заробітну плату позивача № 31 від 25.02.2018р., № 06 від 25.02.2018р.; довідки №06/1 від 25.02.2018р., підстави для відмови здійснити перерахунок пенсії позивача з 02.11.2018 року по теперішній час на підставі довідок про стаж та заробітну плату відсутні. Вину відповідача у несвоєчасній виплаті пенсії за період починаючи з 02.11.2018 року встановлено преюдиціальними рішеннями від 07.10.2019 року по справі №540/1602/19, рішення від 21.12.2022 по справі №420/9655/22, рішення від 09.02.2024 по справі №420/28910/23. Оскільки доплата суми пенсії за період з 02.11.2018 року по 31.07.2024 року була нарахована саме на виконання рішення суду, тому вина відповідача доведена рішенням суду, що набрало законної сили.
Розглянувши наявні матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.
З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 , отримує пенсію за віком з 02.11.2018 року та перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області (а.с.52).
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 01.02.2019 року у справі №540/1602/19 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 02.11.2018 р. разом із доданими до неї документами, та вирішити її по суті з прийняттям рішення про наявність або відсутність у ОСОБА_1 права на пенсію;
Рішеннями Одеського окружного адміністративного суду:
від 21.12.2022 року у справі №420/9655/22 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити виплату ОСОБА_1 призначеної з 02.11.2018 року пенсії на визначений ним у заяві від 02.06.2021 року банківський рахунок, який відкрито в Філії Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» IBAN № НОМЕР_2 , з виплатою компенсації втрати частини доходів;
від 09.02.2024 року у справі №420/28910/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахунки пенсії ОСОБА_1 починаючи з 02.11.2018 року відповідно до статей 28, 42 Закону України № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та здійснити виплати перерахованих сум пенсії із урахуванням виплачених сум, та із нарахуванням компенсації втрати частини доходів відповідно до частини другої статті 46 Закону України № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
16.07.2024 року представник позивача звернувся із заявою до відповідача про перерахунок, в якій просив перерахувати пенсію враховуючи рішення суду від 09.02.2024 року та довідки про заробітну плату (а.с.50-51).
У відповідь отримав лист відповідача від 15.08.2024 року, в якому зазначено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області з 02.11.2018 та отримує пенсію за віком. Пенсія призначена на виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 07.10.2019 у справі №540/1602/19 у розмірі 1435,00 грн. Рішенням Одеського апеляційного адміністративного суду від 09.02.2024 №420/28910/23 (набуло законної сили 23.05.2024, далі — Рішення суду від 09.02.2024): визнано протиправними дії Головного управління щодо призначення гр. ОСОБА_1 пенсії в твердому розмірі, яка не підлягає масовим перерахункам, а також бездіяльності, яка полягає у нездійсненні перерахунків пенсії гр. ОСОБА_1 відповідно до статей 28, 42 Закону України № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; зобов`язано Головне управління здійснити перерахунки пенсії гр. ОСОБА_1 , починаючи з 02.11.2018 року відповідно до статей 28, 42 Закону України № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та здійснити виплати перерахованих сум пенсії із урахуванням виплачених сум, та із нарахуванням компенсації втрати частини доходів відповідно до частини другої статті 46 Закону України № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі — Закон 1058). На виконання рішення суду від 09.02.2024 Головним управлінням проведено перерахунок пенсії з 02.11.2018. За матеріалами електронної пенсійної справи, страховий стаж складає 17 років 07 місяців 02 днів, заробітна плата відсутня. Враховуючи вищевказані показники, розмір пенсії з 02.11.2018, розрахований пропорційно наявному страховому стажу, складає 720,92 грн (1435,00 грн (прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з 01.07.2018 відповідно до Закону України “Про Державний бюджет України на 2018 рік”) х 211 міс (наявний страховий стаж) / 420 міс (необхідний страховий стаж). Загальний розмір пенсії з урахуванням доплати до мінімальної пенсійної виплати відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 03.10.2017 №2148 “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії" складає 1435,00 грн (720,92 грн + 714,08 грн). В подальшому, а саме: з 01.12.2018, з 01.07.2019, з 01.12.2019, з 01.07.2020, з 01.12.2020, з 01.07.2021, з 01.12.2021, з 01.07.2022, з 01.12.2022 розмір пенсії перераховується відповідно до змін прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, до дати ухвалення рішення суду від 09.02.2024. Доплату пенсійних коштів по перерахунку пенсії в сумі 27931,00 грн за період з 01.12.2018 по 31.07.2024 нараховано на серпень 2024 року на особистий рахунок гр. ОСОБА_1 , відкритий в АТ «Ощадбанк». Компенсація втрати частини доходів у сумі 614,48 буде виплачена в найближчий виплатний період. Відповідно до абзацу другого частини першої статті 28 Закону 1058, за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом першим цієї частини. У гр. ОСОБА_1 немає понаднормативного стажу, тому в складових пенсії відсутнє підвищення відповідно до абз.2 ч.1 ст.28 Закону 1058. Щодо здійснення перерахунку пенсії із урахуванням довідок про заробітну плату повідомляємо. Відповідно до статті 44 Закону 1058, звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду. До заяви про призначення пенсії гр. ОСОБА_1 довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 25.02.2018 року № 06, 06/1 не надавалися. Із заявою про перерахунок пенсії та вищевказаними довідками відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону 1058, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846, гр. ОСОБА_1 не звертався. Тож підстав для обчислення пенсії з урахуванням довідок про заробітну плату немає. Аналогічного висновку дійшов суд в Рішенні суду від 09.02.2024. Частиною 2 статті 42 Закону 1058 передбачено, що для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії. Розмір та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини. Осучасненню (індексації) підлягає показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який враховується для розрахунку заробітної плати пенсіонера, з якої обчислюється пенсія. Оскільки пенсія гр. ОСОБА_1 обчислена без урахування заробітної плати, відсутні складові для розрахунку індексації згідно ст. 42 Закону 1058 та постанов Уряду, регламентуючих відповідний порядок проведення індексації. Щодо отримання копій документів з матеріалів пенсійної справи (розпорядження, протоколи, розрахунки) повідомляємо. Організаційні засади прийому та обслуговування осіб, які звертаються до територіальних органів Пенсійного фонду України (далі - органи Пенсійного фонду), у тому числі за допомогою засобів телекомунікації, відповідно до вимог Законів України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" визначені Положенням про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436 (далі - Положення 13-1). Відповідно до абз. 6 пункту 5 розділу І Положення 13-1, ознайомлюватись з матеріалами пенсійної справи, отримувати копії документів, які знаходяться в пенсійній справі, особа може під час особистого звернення до територіального органу Пенсійного фонду України. У разі звернення про надання персональних даних, які обробляються Пенсійним фондом України, або подання заяв особа, що звертається до органів Пенсійного фонду, надає документи, що посвідчують особу, а у разі звернення за отриманням такої інформації про інших осіб чи подання заяв від імені інших осіб - додатково надає відповідні документи, що підтверджують її повноваження (пункт 6 розділу І Положення 13-1). Відповідно до абз. 9 пункту 1 розділу ІІ Положення 13-1, щодо даних пенсійної справи, прийом та обслуговування здійснюються в органі Пенсійного фонду за місцем проживання, перебування особи (а.с.52-61).
У матеріалах справи міститься лист відповідача від 10.09.2024 року, в якому зазначено, що роз`яснення щодо виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09.02.2024 у справі №420/28910/23 надано листом Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 15.08.2024 № 7055-6118/Ю-02/8-2100/24, який надіслано на поштову адресу, зазначену у зверненні. Компенсація втрати частини доходів у сумі 614,48 нарахована на серпень 2024 року на особистий рахунок гр. ОСОБА_1 , відкритий в АТ «Ощадбанк», за додатковою відомістю (22 число).
Вважаючи бездіяльність та дії позивача протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписом пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).
Відповідно до статті 46 Закону №1058-IVнараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.
Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.
Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 №2050-ІІІ (далі - Закон №2050-ІІІ).
Відповідно до статті 1 цього Закону підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Стаття 2 Закону № 2050-ІІІ визначає, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством); соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення); сума індексації грошових доходів громадян; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.
Відповідно до статті 3 Закону № 2050-ІІІсума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
Статтею 6 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» передбачено, що компенсацію виплачують за рахунок: власних коштів - підприємства, установи і організації, які не фінансуються і не дотуються з бюджету, а також об`єднання громадян; коштів відповідного бюджету - підприємства, установи і організації, що фінансуються чи дотуються з бюджету; коштів Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування України, Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, інших цільових соціальних фондів, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету.
Відповідно до статті 7 Закону № 2050-ІІІ відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку.
З метою реалізації Закону № 2050-ІІІ Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 21.02.2001 №159, якою затверджено Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - Порядок № 159), положення якого фактично відтворюють положення Закону №2050-ІІІ, конкретизують підстави та механізм виплати компенсації.
Пунктами 3 та 4 Порядку №159 передбачено, що компенсації підлягають такі грошові доходи, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством).
Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.
Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держстатом.
Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць (стаття 4 Закону №2050-III).
Відповідно до частини третьої статті 11 та частини першої статті 13 ЦК України цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.
Законодавець у частині першій статті 509 ЦК України визначив зобов`язання як правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно із частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Цивільне зобов`язання передбачає наявність обов`язку боржника відносно кредитора, якому кореспондується право кредитора вимагати у боржника виконання відповідного обов`язку, і таке зобов`язання в силу частин другої та третьої статті 11 ЦК України може виникати на підставі договорів та інших правочинів, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інших юридичних фактів, безпосередньо з актів цивільного законодавства тощо.
Поряд з цим, стягнення інфляційних втрат регулюється статтею 625 ЦК України, яка передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Отже, відповідно до приписів Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 №2050-ІІІ умовами для виплати суми компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів - пенсії та нарахування доходів (у тому числі, за рішенням суду), а виплата компенсації втрати частини доходів повинна здійснюватися у тому ж місяці, в якому здійснюється виплата заборгованості.
Такого правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 02.04.2024 у справі №560/8194/20.
Порядок обчислення суми компенсації, що встановлений Порядком №159 кореспондується зі статтею 3 Закону №2050-III, в якій зазначено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
Судом встановлено, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09.02.2024 року у справі №420/28910/24 відповідачем здійснено виплату позивачу загальної суми заборгованості в розмірі 27931,00 грн за період з 01.12.2018 року по 37.07.2024 року.
Суд зазначає, недоотримання позивачем сум пенсії за період з 01.12.2018 року по 31.07.2024 року відбулось з вини органу, що призначає і виплачує пенсію.
Здійснення відповідачем розрахунку заборгованості одним платежем на виконання судового рішення не змінює характер соціальних виплат як періодичних.
Таким чином, бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області у нарахуванні та виплаті позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.1.2018 року по 31.07.2024 року за кожен місяць прострочення з урахуванням індексу інфляції в період невиплати такого доходу є протиправною, тому з метою ефективного захисту та відновлення прав позивача суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити нарахування та виплату позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.12.2018 року по 31.07.2024 року відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року №159, за кожен місяць прострочення з урахуванням індексу інфляції в період невиплати доходу та з урахуванням раніше виплачених сум.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача виплатити суму компенсації втрати частини доходів з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення з серпня 2024 року до моменту виконання судового рішення та з урахуванням 3% річних від простроченої суми відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, суд зазначає наступне.
Зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та 3% річних передбачені положеннями Цивільного кодексу України.
Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.
Відповідно до положень ч.3 ст.11 та ч.1 ст.13 ЦК України цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Правові наслідки порушення юридичними і фізичними особами своїх грошових зобов`язань передбачені, зокрема, приписами статей 549-552, 611, 625 ЦК України.
Грошовим зобов`язанням, за змістом статей 524, 533-535 ЦК України, є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов`язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Грошовим слід вважати будь-яке зобов`язання, що складається в тому числі з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Зокрема, грошовим зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов`язана оплатити поставлену продукцію, виконану роботу чи надану послугу в грошах, а друга сторона вправі вимагати від першої відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору.
Стягнення спірних нарахувань регулюється статтею 625 ЦК України, яка передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Системний аналіз вказаних норм права свідчить, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11.04.2018 у справі №758/1303/15-ц та Верховним Судом у постановах від 15.07.2020 у справі №335/6976/19, від 16.09.2020 у справі №335/6979/19, від 27.10.2022 у справі №280/6352/21.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.10.2023 у справі №686/7081/21 вирішувала питання про те, чи можуть бути застосовані приписи статті 625 ЦК України до правовідносин, які виникають унаслідок порушення державою обов`язку з виплати відшкодування шкоди у визначеному в чинному рішенні суду розмірі, а саме у разі несвоєчасного виконання такого рішення і дійшла висновку, що за змістом статей 524, 533 - 535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Судове рішення про стягнення таких коштів є рішенням про примусове виконання обов`язку в натурі, тобто підтверджує грошове зобов`язання, зокрема те, що виникло у боржника у зв`язку із завданням ним шкоди потерпілому (кредитору).
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст.625 ЦК України).
У разі якщо центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом трьох місяців не перерахував кошти за рішенням суду про стягнення коштів, крім випадку, зазначеного в частині четвертій статті 4 цього Закону, стягувачу виплачується компенсація в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду (ч.1 ст.5 Закону України “Про гарантії держави щодо виконання судових рішень”).
Велика Палата Верховного Суду зазначає, що стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І “Загальні положення про зобов`язання” книги 5 ЦК України. Тому приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (зокрема деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). Отже, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір, делікт тощо). Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачають договір або спеціальний закон, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.
Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що у разі порушення державою-боржником строку виконання судового рішення про стягнення на користь стягувача-кредитора коштів із Державного бюджету України (прострочення виконання підтвердженого судовим рішенням грошового зобов`язання держави з відшкодування завданої нею шкоди) стаття 625 ЦК України та частина перша статті 5 Закону України “Про гарантії держави щодо виконання судових рішень” встановлюють ефективний компенсаторний механізм захисту від такого порушення, дозволяючи кредитору стягнути з держави 3% річних від вчасно несплаченої за чинним рішенням суду суми й інфляційні втрати за період прострочення виконання цього рішення.
Отже, у разі неналежного виконання (прострочення) державою підтвердженого (визначеного, конкретизованого) судовим рішенням її грошового зобов`язання перед кредитором до правовідносин щодо прострочення виконання грошового зобов`язання слід застосовувати приписи частини другої статті 625 ЦК України.
Інфляційні втрати та три відсотки річних за прострочення виконання судового рішення можуть бути заявлені до стягнення з наступного дня після спливу трьох місяців від пред`явлення до виконання органу ДКС України виконавчого документа (ч.4 ст.3 Закону України “Про гарантії держави щодо виконання судових рішень”) включно до дня, що передує дню повного виконання судового рішення.
Наведений висновок суду узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 09.11.2023 у справі №420/2411/19.
Суд зазначає, що у даному випадку Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області не є боржником, що прострочив виконання грошового зобов`язання, у розумінні статті 625 ЦК України, тому положення статті 625 ЦК України не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.
Водночас, враховуючи акцесорний характер визначених статтею 625 ЦК України зобов`язань, спори про відшкодування передбачених вказаною статтею грошових сум, з огляду на їх похідний характер від основного спору, підлягають розгляду за правилами тієї юрисдикції, за правилами якої підлягає розгляду основний спір. 
Відповідно до ч.ч. 2-3 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З наведеного слідує, що справа адміністративної юрисдикції розглядається не інакше ніж за позовною заявою особи, яка звернулася до суду, та в межах позовних вимог. При цьому, суд може вийти за межі позовних вимог лише у випадку необхідності обрання ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, якщо такі порушення мали місце, а форма заявлених позовних вимог не дозволяє це зробити, оскільки викладена в інший спосіб ніж потрібно для поновлення порушеного права в судовому порядку.
Зі змісту позовних вимог встановлено, що позивач просить суд про стягнення на підставі статті 625 ЦК України інфляційних втрат та 3% річних у зв`язку з нарахованою, але не виплаченою пенсією позивача на виконання рішення суду. 
Обов`язок відповідача виплатити нараховану заборгованість за рішенням суду не є ані грошовим зобов`язанням у розумінні ст.625 ЦК України, ані зобов`язанням держави з відшкодування завданої шкоди.
Отже позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Щодо перерахунку пенсії із урахуванням довідок про заробітну плату для обчислення пенсії, суд зазначає наступне.
Посилання позивача на те, що 14.03.2018 року на адресу відповідача засобами поштового зв`язку із описом вкладення у цінний лист було направлено довідки про заробітну плату для обчислення пенсії як на підтвердження вимог у цій частині, суд відхиляє, оскільки до заяви про призначення пенсії від 16.07.2024 року, такі довідки не додавались, і доказів подання таких довідок із заявою про перерахунок пенсії після позивачем не надано. 
Питання перерахунку пенсії із урахуванням довідок про заробітну плату для обчислення пенсії вже було предметом спору у справі №420/28910/23, рішення у якій прийняте 09.02.2024 року, а отже не підлягають задоволенню в цій частині.
Щодо нарахування та виплати позивачу моральної шкоди у розмір 100000 грн., суд зазначає наступне.
Представником позивача не надано жодних доказів заподіяння позивачу моральних страждань нібито у вигляді болю, душевних мук, тривоги щодо долі його майна, страху не отримати пенсію в належному розміру, а також занепокоєння, спричиненого постійними роздумами з цього приводу, відсутнє матеріальне підтвердження моральної шкоди, не розкрито її суть в цілому та не доведено її фактичне існування зокрема, доказів погіршення здоров`я або настання інших втрат немайнового характеру внаслідок моральних страждань, або інших негативних явищ, що настали внаслідок незаконних дій або бездіяльності відповідачів, не наводяться причинно-наслідкові зв`язки між стверджуваними душевними та психологічними стражданнями з предметом позову, у відповідній частині вимог, що настали у зв`язку з неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідачів, які у розумінні ст. 23 ЦК України є підставою я відшкодування моральної шкоди.
Тому суд дійшов висновку про недоведеність позовних вимог у цій частині позову.
Згідно з ч.ч.1,2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем законність оскаржуваних дій не доведена, а його доводи суд відхиляє з вищенаведених мотивів.
Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню частково.
Позивач просить суд встановити судовий контроль за виконанням судового рішення та зобов`язати відповідача подати звіт про його виконання у десятиденний строк з моменту набрання рішенням законної сили.
Відповідно до ч.ч.1-2 ст. 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.
Згідно ч.5 ст.382 КАС України за письмовою заявою заявника суд під час ухвалення рішення суду може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене таке рішення, подати звіт про його виконання. Перебіг строку для подання звіту починається з дня набрання законної сили рішенням суду. Заява, передбачена абзацом першим цієї частини, може бути подана не пізніше завершення судових дебатів, а якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження - не пізніше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
З огляду цих імперативних положень суд зобов`язує відповідача за заявою позивача подати звіт про виконання рішення суду протягом 30 календарних днів з дня набрання рішенням суду законної сили, відхиляючи клопотання про встановлення такого строку у 10 днів, оскільки відповідно до ч.3 ст.382-3 КАС України цей строк має бути не менше десяти календарних днів з дня отримання відповідачем відповідного судового рішення.
Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Позивачем при поданні позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 1937,92грн., у зв`язку із частковим задоволенням позову витрати у розмір 968,96 грн. суд покладає на відповідача згідно ч.3 ст.139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 255, 260-262, 295, 297, 382 КАС України, суд, -
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області у вигляді неповного нарахування та виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.12.2018 року по 31.07.2024 року за кожен місяць прострочення.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити нарахування ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.12.2018 року по 31.07.2024 року відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року №159, за кожен місяць прострочення та здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених йому сум.
У задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області подати суду звіт про виконання рішення суду протягом 30 календарних днів з дня набрання рішенням суду законної сили.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі 968(девятсот шістдесят вісім) грн. 96коп.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст.293, 295 КАС України, до П`ятого апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_2 ).
Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (код ЄДРПОУ 21295057; місцезнаходження: вул. Крицак Валентини, буд. 6, м. Херсон, 73036).

Суддя М.М. Аракелян