справа № 362/706/26
провадження № 2-о/362/69/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.03.26 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого – судді Поповича О.В.,
за участю секретаря судового засідання Кострубіцької Т.М.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Василькові за правилами окремого провадження цивільну справу 
за заявою ОСОБА_1 , 
заінтересовані особи: Перша Васильківська державна нотаріальна контора, Васильківська міська рада, 
про встановлення факту родинних відносин.
Учасники справи, які взяли участь у судовому розгляді:
заявник ОСОБА_1 ;
представник заявника – адвокат Кекало В.І.

Суд установив:
Суть і підстави заяви. Процедура
Заявник звернувся до суду з указаною заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 є рідною матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В обґрунтування заяви зазначив, що факт родинних відносин йому необхідно встановити для належного оформлення спадщини після померлої матері.
Ухвалою від 21 січня 2026 року суд відкрив провадження у справі.
Від представника заінтересованої особи надійшла заява, в якій останній повідомив про те, що не заперечує щодо предмету заяви, просив розгляд справи здійснювати без його участі.
У судовому засіданні заявник і його представник вимоги заяви підтримали.
Вступна та резолютивна частини судового рішення оголошені 11 березня 2026 року.
Встановлені судом фактичні обставини справи
Заявник є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 27 квітня 1971 року серії НОМЕР_1 .
Відповідно до свідоцтва про одруження від 18 січня 1969 року серії НОМЕР_2 ОСОБА_4 та ОСОБА_2 уклали шлюб. Що також підтверджується відомостями, наданими Васильківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області на адвокатський запит.
Після реєстрації одруження ОСОБА_2 присвоєно прізвище « ОСОБА_5 ».
Однак, як пояснив заявник і допитані в судовому засіданні свідки, ОСОБА_6 після одруження не змінила своїх паспортних даних.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 20 травня 2025 року серії НОМЕР_3 .
За час свого життя мати заявника склала заповіти від 06 грудня 2018 року, 14 січня 2019 року та 22 січня 2019 року, якими заповіла нерухоме майно своєму сину (заявнику) й онуку.
Заявник та онук померлої звернулися до Першої Васильківської державної нотаріальної контори із відповідними заявами про прийняття спадщини.
Зважаючи на наявність заповітів, державна нотаріальна контора не відмовляла заявнику в оформленні спадщини, водночас повідомила, що за відсутності належного підтвердження родинних зв`язків із спадкодавцем у заявника виникає обов`язок зі сплати податків.
За відсутності іншої можливості встановити факт родинного споріднення із спадкодавцем заявник звернувся до суду із даною заявою.
До матеріалів справи також долучено копію спадкової справи після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .
У якості підтвердження своїх вимог заявником надано довідку старости села Кодаки виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області про те, що заявник є рідним сином ОСОБА_2 та проживав разом із матір`ю.
Окрім того, допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7 і ОСОБА_8 надали показання, відповідно до яких  ОСОБА_1 є сином  ОСОБА_2 , а остання після одруження із ОСОБА_4 не змінила своїх паспортних даних і прожила решту життя з прізвищем « ОСОБА_9 ».
Нормативно-правове регулювання та мотиви суду
За змістом пункту 1 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Згідно з пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.
Згідно зі статтями 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
За приписами частин першої статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
Водночас положеннями підпункту «а» підпункту 174.2.1 пункту 174.2 статті 174 Податкового кодексу України за нульовою ставкою податку на доходи фізичних осіб оподатковуються об`єкти спадщини (дарування), що успадковуються членами сім`ї спадкодавця першого та другого ступенів споріднення.
Тоді як за приписами підпункту 174.2.2 пункту 174.2 статті 174 цього ж Кодексу фізичні особи - резиденти, які отримують спадщину (подарунок) від фізичної особи - резидента, але не відносяться до членів сім`ї першого та другого ступенів споріднення, сплачують податок на доходи фізичних осіб за ставкою 5 відсотків від вартості будь-якої спадщини (подарунку). Крім того така спадщина оподатковується військовим збором 5 відсотків.
Доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів державної реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин, а також документи, видані органами іноземних держав, які посвідчують такі факти (пункт 4.4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5).
У статті 76 ЦПК України закріплено, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до частини першої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно зі статтею 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Суд вважає, що зібрані у справі докази та їх сукупна оцінка свідчать про доведеність факту родинних відносин, а саме що заявник є сином ОСОБА_2 .
У суду відсутні підстави ставити під сумнів достовірність і правдивість обставин, повідомлених заявником і свідками. 
Обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд не встановив.
Отже, аналіз наведених норм національного права й обставин справи дає підстави для висновку про обґрунтованість заяви та наявність підстав для її задоволення.
Керуючись статтями 259, 263-265, 293-294, 315-319 ЦПК України, суд
ухвалив:
1. Задовольнити заяву.
2. Встановити факт родинних відносин, а саме що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 є рідною матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана заявником, заінтересованою особою протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Дата складення повного судового рішення: 20 березня 2026 року.

Суддя         О.В. Попович